Справа № 708/930/26
Провадження № 2/708/691/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області одноособово у складі головуючого судді Попельнюха А. О. розглянув у приміщені Чигиринського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та

ВСТАНОВИВ:
ТОВ "ФК "Кредит-капітал" через свого представника – адвоката Усенка М. І звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 25 530,55 грн.
В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 09.07.2021 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 98103832000, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 42 511,70 грн на придбання товару.
Умовами договору визначено процентну ставку за кредитом у розмірі 0,00001% річних та можливість нарахування комісії.
Відповідачка не виконала умови договору щодо повернення кредиту.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідачки становить 25 530,55 грн і складається із заборгованості за тілом кредиту - 13 461,75 грн та заборгованості за комісією - 12 068,80 грн.
20.06.2023 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» був укладений договір факторингу № 245.
Згідно умов укладеного договору, ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно осіб, які являлися боржниками АТ «Укрсиббанк» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 98103832000від 09.07.2021. 
Наведені обставини стали підставою для звернення до суду, тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 98103832000від 09.07.2021 в сумі 25 530,55 грн та відшкодувати понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000, 00 грн.
Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 30.07.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачці встановлено строк для подачі відзиву.
Під час підготовки справи до судового розгляду по суті судом установлено, що відповідачка ОСОБА_1 не скористалася правом подання відзиву у встановлений строк, будь-яких інших заяв, клопотань від неї не надходило.
За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Правовідносини, що виникли між сторонами спору, є договірними відносинами, пов`язаними із отриманням позики та відповідальності за порушення взятих на себе позичальником зобов`язань, тому до їх правового врегулювання застосуванню підлягають норми Розділу ІІ «Загальні положення про договір» та Глави 71 Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» Книги П`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України.
Також, під час розгляду вказаної цивільної справи суд ураховує загальні засади цивільного судочинства, зокрема принцип змагальності сторін, нормативне визначення якого надано у статті 12 Цивільного процесуального кодексу України та регламентовано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій покладено на кожну із сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Статтею 1054 Цивільного кодексу України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 
Статтею 205 Цивільного кодексу України визначені вимоги до форми правочину, відповідно до вказаної норми регламентовано, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Судом установлено, що 07.09.2021 на підставі поданої анкети-заявки на надання споживчого кредиту від 07.09.2021 між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 98103832000, який підписаний відповідачкою особисто, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит для особистих потреб у сумі 42 511,70 грн на придбання товару.
Перед укладанням кредитного договору відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту, таким чином ознайомившись з інформацією щодо умов кредитування.
Відповідно до умов договору сума кредиту становить 42 511,70грн. 
Як передбачено п. 3.6. договору позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за креди, інші платежі відповідно до графіку платежів, але не пізніше 07.03.2023.
Відповідно до п. 3.7. договору розмір ануїтетного платежу становить 2 362,00 грн до 07.07.2022, з 08.07.2022 розмір ануїтетного платежу становить 3 638,00 грн.
Сторони також погодили проценти за користування кредитом за ставкою 0,00001 % річних (п. 3.9. договору).
Згідно з п. 3.12. договору позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та додатків до нього.
Так, додатком № 1 до договору передбачено сплату комісії у розмірі 3 % від суми наданого кредиту починаючи з 08.07.2022, комісія за надання послуг по управлінню кредитом - 900,00 грн, комісія за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу - 500,00 грн.
Своїм листом від 07.09.2021 АТ «Укрсиббанк» повідомило ТОВ "САВ-Дістрібьюшн" про можливість своєчасної та повної сплати кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту № 98103832000.
Відповідачка придбала у ТОВ "САВ-Дістрібьюшн" магазин "Фокстрот" смартфон Apple iPhone 12 Pro Max 128Gb та комплектуючі і аксесуари до нього на суму 43 296,70 грн, про що свідчить рахунок-фактура № БРОФТ-0739-6746273 від 07.09.2021.
Надана позивачем виписка з карткового рахунку ОСОБА_1  свідчить про отримання останньою кредитних коштів на споживчі цілі для особистих потреб.
20.06.2023 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» був укладений договір факторингу № 245.
Згідно умов укладеного договору, ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно осіб, які являлися боржниками АТ «Укрсиббанк» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 98103832000від 07.09.2021. 
Згідно з актом приймання-передачі реєстру прав вимоги від 20.06.2023 та витягом з реєстру боржників від 10.12.2020 до договору факторингу № 245 від 20.06.2023 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 98103832000від 07.09.2021 у сумі 25 530,55 грн. 
Згідно наданого розрахунку заборгованість відповідачки становить 25 530,55грн і складається із заборгованості за тілом кредиту - 13 461,75 грн та заборгованості за комісією - 12 068,80 грн. 
Розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований. 
Судячи зі змісту досудової вимоги за вих. № 22816530 від 01.07.2026 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» повідомило відповідачку ОСОБА_1 про заміну кредитора, суму простроченої заборгованості та необхідність погашення кредитної заборгованості.
Судячи з усього, претензія нового кредитора ТОВ «ФК «Кредит-капітал» щодо сплати боргу ОСОБА_1 була проігнорована, доказів протилежного суду не надано.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України; (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
За змістом статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.
Аналізуючи заявлені позовні вимоги у частині стягнення з ОСОБА_1 комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 12 068,80 грн, суд дійшов висновку, що такі вимоги не підлягають до задоволення, що обґрунтовується таким.
Під час розгляду справи суд установив, що обов`язок сплати комісії визначений договором про надання споживчого кредиту № 98103832000від 07.09.2021 та графіком платежів, а саме у додатку № 1 до договору зазначено про нарахування комісії у розмірі 3 % від суми наданого кредиту починаючи з 08.07.2022, комісію за надання послуг по управлінню кредитом - 900,00 грн, комісію за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу - 500,00 грн.
Натомість матеріали справи не містять доказів за які саме послуги встановлена ця щомісячна комісія, тому умови кредитного договору у цій частині є нікчемними, відповідно не можуть створювати жодних юридичних наслідків. 
Наведені висновки суду узгоджуються із правовою позицією ОП КЦС ВС, наведеній у постанові від 6 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. 
Під час розгляду зазначеної справи ОП КЦС ВС виснувала, що Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин суд дійшов висновку, що після укладення кредитного договору первісний кредитор належним чином та у повному обсязі виконав його умови, натомість відповідачка допустила його порушення у частині своєчасності та повноти проведення платежів. 
У свою чергу, включення до умов договору вимоги щодо оплати відповідачкою витрат на обслуговування кредиту є нікчемними та не можуть створювати жодних правових наслідків. Відповідно позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за комісією не підлягають до задоволення. 
Наведені висновки суду підтверджують наявність порушеного права позивача, яке підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідачки наявної заборгованості за тілом кредиту у сумі 13 461,75 грн, відповідно, позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог (52,73 %), стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають понесені позивачем витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 403,89 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1 ч. 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції.
Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.
З матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в особі ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката, керуючого партнера Усенка М. І. укладений договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025.
На виконання умов договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 надано акт № 1733 наданих послуг від 10.07.2026 та детальний опис наданих послуг до акту № 1733 від 10.07.2026: усна консультація - 30 хвилин; ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 години; погодження правової позиції клієнта у справі - 30 хвилин; складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта - 3 години 30 хвилин; подання до суду позовної заяви. Усього витрачено 6 годин 30 хвилин. 
З матеріалів справи установлено, що повноваження Ломідзе Д. В. підтверджуються довіреністю від 14.07.2024, яка дійсна протягом одного календарного року без права передоручення. Таким чином, строк дії довіреності від 14.07.2024 сплив 14.07.2025.
Водночас акт № 1733 наданих послуг затверджено ТОВ «ФК «Кредит-капітал» в особі Ломідзе Д. В. та Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката, керуючого партнера Усенка М. І. 10.07.2026, однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження повноважень Ломідзе Д. В. після 14.07.2025.
З урахуванням цього витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 207, 509, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1046, 1047, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 12, 76-89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 98103832000від 07.09.2021 за тілом кредиту в сумі 13 461,75 грн (тринадцять тисяч чотириста шістдесят одна гривня 75 коп.).
У іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" судовий збір в сумі 1 403,89 грн (одна тисяча чотириста три гривні 89 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасники та їх адреси:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" (код ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28);
Представник позивача: адвокат Усенко Михайло Ігорович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2093 від 29.09.2012, видане Львівською обласною КДКА, адреса робочого місця адвоката: Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28);
Відповідачка: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 ).

Суддя  Андрій ПОПЕЛЬНЮХ