Номер провадження 2/754/6356/26
Справа №754/3449/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України
21 липня 2026 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва 
під головуванням судді Бабко В. В.
за участю секретаря судового засідання Денисової К. А.
за участю:
позивача ОСОБА_1 
третьої особи ОСОБА_2 
представника позивача - адвоката Зарембої В. А.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
УСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 24.09.2005 по 03.04.2014 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є студенткою 1-го курсу денного відділення, факультету торгівлі та маркетингу Державного торговельно-економічного університету, денна форма навчання. Позивачка не має можливості повного фінансового забезпечення, а відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв`язку з викладеним просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дочки у 1/4 частини від усіх видів доходу на дитину щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дочкою 23-річного віку.
Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 09.03.2026, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Суд направляв позивачу копію ухвалу про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї.
Відповідач повідомлявся належним чином про розгляд справи за адресою зазначеною в позовній заяві, яка є адресою його місця реєстрації, що підтверджується відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА.
У судовому засіданні позивачка, третя особа та їх представник просили задовольнити позов повністю, проти заочного розгляду не заперечували.
Відповідач в судові засідання не з`являвся, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з поштовою відміткою - «адресат відсутній за вказаною адресою». З довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber» вбачається, що смс-повідомлення про розгляд справи у суді відповідачу доставлено.
Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. 
Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача, що відповідає ст. 280 ЦПК України. 
Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Суд установив такі факти та їх правовідносини.
З 24.09.2005 по 03.04.2014 ОСОБА_1 та ОСОБА_3  перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 03.04.2014.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 306.
Згідно довідки № 564/32 від 25.02.2026 та Договору про надання платної освітньої послуги № 1812д/бк-2025 від 02.09.2025, ОСОБА_2  є студенткою 1-го курсу денної форми навчання торгівлі та маркетингу Державного торговельно-економічного університету. Термін навчання 01.09.2025 по 30.06.2029. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить (без вартості виготовлення диплома та додатка до диплома) 168800,00грн.
Відповідно до відповіді № 2687455 від 04.05.2026, вбачається, що дохід ОСОБА_1 за період з січня по березень 2026 року становить 38686,80грн (джерело отримання доходів ТОВ «Веніт-Груп»). 
Згідно із відповіді № 2687470 від 04.05.2026, вбачається, що дохід ОСОБА_3 за період з січня по березень 2026 року становить 247815,48грн (джерело отримання доходів В/Ч НОМЕР_2 ). 
За змістом статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України).
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»):1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.
Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).
Згідно із ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України" прожитковий мінімум на одну особу, за 2026 рік становить для дітей віком від 6 до 18 років - 3512; для працездатних осіб - 3328грн; для осіб, які втратили працездатність - 2595грн.
Суд враховує, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , яка на сьогодні є повнолітньою та продовжує навчання. Дочка проживає та перебуває на утриманні матері. Також суд враховує, що відповідач є чоловіком працездатного віку, будь-яких доказів про стан здоров`я та знаходження на його утриманні інших осіб суду не надано. Будь-яких доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу відповідач суду не надав.
Враховуючи, що дочка сторін є студенткою, не має будь-якого іншого доходу, перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини у всіх видів його заробітку (доходу) щомісячнодо закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. 
Також, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 1064,96грн.
Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.
Керуючись Конвенцією про права дитини, статтями 180, 183, 185, 192, 193, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 264- 268, 280-282, 430 ЦПК України, суд,  
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки, що навчається - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини у всіх видів його заробітку (доходу) щомісячнодо закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років, починаючи з 03.03.2026.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі1064,96грн.
Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:  ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 21.07.2026.

Суддя      В. В. Бабко