Справа № 639/4240/26
Провадження № 2/639/2132/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – Труханович В.В.,
за участю секретаря – Бірюк А.О.,
позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу  № 639/4240/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2026 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідно до якої вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з моменту звернення до суду з позовною заявою до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася дитина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами було розірвано.
Позивач зазначила, що до досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина. Після досягнення повноліття відповідач не сплачує аліменти у зв`язку із закінченням строку судового рішення.
Син сторін на даний час навчається на першому курсі Харківського національного університету радіоелектроніки. Позивач не має змоги самостійно повністю забезпечити навчання сина та його утримання.
Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання сина не надає.
Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 19 травня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 29 травня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Призначено судове засідання.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 24 липня 2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у рішенні вище.
Представник відповідача адвокат Бубліченко М.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги 21 липня 2026 року, та відповідач в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та його представника.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
З позовної заяви вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року, справа № 639/5378/19 (а.с. 2-3).
В судовому засіданні було встановлено, що від шлюбу сторони мають сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Сокальським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 08 квітня 2022 року. (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років.
Як вбачається з Довідки «Харківського національного університету радіоелектроніки» від 17.12.2025, ОСОБА_3 дійсно є студентом 1 курсу, денної форми, бюджет (наказ про зарахування від 09.08.2025 № 599, строк навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029) (а.с. 4). 
Також позивач у судовому засіданні повідомила, що її син ОСОБА_4 проживає разом з нею, навчається на бюджеті, закінчив перший курс навчання, стипендію не отримує та будь-яких інших доходів також не отримує.
Так, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
За змістом статті 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 також зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14).
Згідно довідки форми 5 № 6202 від 04.07.2026, ОСОБА_2  перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_2 з 29.07.2025 (а.с.47).
Згідно довідки форми 12 № 6407 від 13.07.2026, ОСОБА_2 станом на 13.07.2026 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення обори України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України у період з 11.03.2026 по 10.06.2026 (а.с. 48).
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, який перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації на особливий період, а отже має постійний дохід, що надає йому можливість надання допомоги у вигляді аліментів своєму сину - ОСОБА_4 , який досяг повноліття, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Судом встановлено той факт, що у зв`язку з навчанням, ОСОБА_5 , він потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як позивач, так і відповідач, оскільки син сторін не має можливості працювати, у зв`язку із денною формою навчання.
Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що при визначенні розміру аліментів, необхідно взяти до уваги матеріальне становище платника аліментів, а також те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, суд враховуючи, майновий стан платника аліментів, який є військовослужбовцем та має постійний дохід – працює, відсутності у нього на утриманні інших осіб, а також виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.
Так, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання підлягає задоволенню.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 280, 281 265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на їх спільного повнолітнього сина, який продовжує навчання – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 12 травня 2026 року і до закінчення сином навчання, а саме до 30 червня 2029 року, але не більше як до досягнення ним 23-х років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 331, 20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи – протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Найменування сторін:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою, АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 24.07.2026

Суддя В. В. Труханович