Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 332/1548/26
Провадження №: 2/332/2299/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Богач А.О. звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 31 грудня 2024 року по 13 березня 2026 року у розмірі 66 074,75 грн. 
В обґрунтування позову позивач зазначила, що сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15.01.2025 Заводським районним судом м. Запоріжжя по справі № 332/7461/24 виданий судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 30 грудня 2024 року, і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Лівобережним ВДВС у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на підставі вказаного судового наказу було відкрито виконавче провадження № 79198475. Внаслідок несплати відповідачем аліментів за період з 31.12.2024 по 13.03.2026 утворилась заборгованість у розмірі 66 074,75 гривень, у зв`язку з чим позивачем нарахована пеня від суми несплачених аліментів за вказаний період. Загальна сума пені становить 140 095,53 грн. На підставі ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України позивач просить стягнути пеню у розмірі заборгованості, що становить 66 074,75 грн. 
Ухвалою судді від 07.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлені строки для подання заяв по суті справи.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак, до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд дійшов переконання про можливість розгляду справи за його відсутності.
На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 10.05.2024 (а.с. 11). 
Судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2025 № 332/7461/24 з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частики заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 грудня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).
Як вбачається з відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 13.03.2026, 26 вересня 2025 року Лівобережним ВДВС у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на підставі вказаного судового наказу було відкрито виконавче провадження № 79198475 (а.с. 14). 
Відповідно до розрахунку, складеного державним виконавцем Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі Дніпровського МУ МЮУ станом на 09.03.2026, заборгованість відповідача зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 79198475 за період з грудня 2024 року по лютий 2026 року становить 66 074,75 грн (а.с. 15). 
За розрахунком, здійсненим позивачем, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 31.12.2024 по 13.03.2026 становить 140 095,53 грн. 
Позивачем заявлені вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 100 відсотків заборгованості, а саме, 66 074,75 грн. 
Згідно з частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).
Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.
У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; та наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у цивільній справі №661/905/19).
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач не надав заперечень своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, ані розрахунок заборгованості, ані розрахунок пені зі сплати аліментів не спростував, тому суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у заявленому нею розмірі. 
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. 
Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. 
Беручи до уваги подання позовної заяви в електронній формі, суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір із застосуванням понижуючого коефіцієнту у розмірі 1064,96 грн, від сплати яких позивач була звільнена при пред`явленні позову до суду. 
Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 279, 280-284 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ: 
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 31 грудня 2024 року по 13 березня 2026 року у розмірі 66 074 (шістдесят шість тисяч сімдесят чотири) гривні 75 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1064  (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Заводського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 . 

Суддя       У. В. Блажко