Дата документу 10.08.2026 | Справа № 537/4058/26
| Провадження № 1-кп/554/1242/2026

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«10» серпня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відео конференції кримінальне провадження №№12016170000000185 від 31.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України, 
за участю прокурора – ОСОБА_4 , 
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
захисників обвинуваченого – адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України.

Ухвалою суду від 27 липня 2026 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту немає, вказане кримінальне провадження підсудне цьому суду, а тому можливо призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Просить проводити судовий розгляд у закритому судовому засідання з метою запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя свідків. 
Також заявив клопотання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу в межах даного кримінального провадження. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 302 КК України, є громадянином Держави Ізраїль, а отже без перешкод може перетнути державний кордон України і виїхати до Ізраїлю, ухиляючись, таким чином, від явок в судові засідання з метою уникнення понесення покарання за скоєний злочин. Також існує ризик впливу на свідків, анкетні дані яких йому відомі, що унеможливить об?єктивний розгляд кримінального провадження. Крім того, обвинувачений тривалий час перебув у загальнодержавному розшуку, а в подальшому в міжнародному. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 09.03.2021 ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою безстроково. 15 травня 2026 на підставі вказаної ухвали ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 207 КПК України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 16.05.2026 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який було продовжено ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.06.2026. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави. 

Обвинувачений не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду в закритому судовому засіданні. Щодо клопотання прокурора просив відмовити у його задоволенні, підтримав клопотання свого захисника про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання або застосувати інший запобіжний захід, не пов?язаний з триманням під вартою. Зазначив, що ухилятись від суду, впливати на свідків він не збирається, покидати територію України з метою ухилення від явок до суду не буде, він зацікавлений в розгляді справи, вину свою визнає. 

Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_6 зазначив, що є всі підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду, не заперечував проти закритого судового засідання. У задоволенні клопотання проскура просив відмовити, оскільки вважає, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні необґрунтовані, жодним доказом не підтверджені. Також заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання в м. Одеса, де орендує квартиру, що підтверджується договором оренди, має позитивні характеристики, яка свідчить про його соціально орієнтовану поведінку та дотримання норм правопорядку. Із моменту обрання запобіжного заходу (16.05.2026) і станом на дату подання цього клопотання обвинувачений жодного разу не порушив покладених на нього процесуальних обов?язків, не здійснював впливу на учасників провадження та не вчиняв жодних дій, які би свідчили про намір ухилення від слідства чи суду. 03.07.2026 року обвинуваченим здійснено добровільний платіж (донат) на підтримку Збройних Сил України у розмірі 120 000 гривень. ОСОБА_8 не має судимостей на території України. Ризики переховування, впливу на свідків та вчинення нових кримінальних правопорушень, на які посилається прокурор, носять формальний, абстрактний характер і не підтверджені жодними конкретними доказам. Сукупність наведених обставин, а саме наявність постійного місця проживання, позитивна характеристика, щире каяття та сприяння слідству, бездоганна процесуальна поведінка, добровільна допомога ЗСУ та відсутність підтверджених ризиків, переконливо свідчить про те, що мета застосування запобіжного заходу може бути повністю досягнута шляхом застосування більш м?якого заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, у поєднанні з процесуальними обов?язками за ст. 194 КПК України. 

Захисник обвинуваченого – адвокат  ОСОБА_7 повністю підтримав вказані доводи адвоката ОСОБА_6 та подане клопотання. 

Суд, вислухавши клопотання прокурора, клопотання захисника, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 5-8 ч. 1 ст. 284 КПК України або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення, відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду міста Полтави згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 16.07.2026 року. 

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 27 КПК України судовий розгляд кримінального провадження слід здійснювати в закритому судовому засіданні, оскільки кримінальне провадження стосується необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи, про що клопотали всі учасники судового провадження.

Визначено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховногохарактеру.

Таким чином, всі питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Клопотань про складення досудової доповіді від учасників кримінального провадження не надходило, а оскільки її складення передбачається лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, суд не вважає за необхідне з власної ініціативи вирішувати питання щодо складення досудової доповіді. 

Також, відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
З вимог ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.

Так, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Обов?язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. ч. 1-5, 7 ст. 194 КПК України).

Порядок продовження тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.ч.3-5 ст. 199 КПК України).

Також, відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Вимоги до клопотання про зміну запобіжного заходу та порядок розгляду визначений в ч.ч.2-5 ст. 201 КПК України. 

Вирішуючи клопотання про продовження обвинуваченому раніше застосованого до нього запобіжного заходу, а також клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, суд враховує, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких, такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 302 КК України, а саме створенні та утримання місця розпусти, а також у звідництві для розпусти, вчинені з метою наживи організованою групою.

За вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п?яти років.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 16.05.2026 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016170000000185 від 31.03.2016, обвинуваченому ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 50 днів з 05 год.58 хв. 15.05.2026 до 05 год. 58 хв. 03.07.2026.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 29.06.2026 року строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжено на 60 днів, який обчислювати з 29.06.2026. Кінцевим днем тримання під вартою визначено 27 серпня 2026 року 05 год. 58 хв.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.2 ст. 183 КПК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 на території України є раніше не судимою особо, проте, перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування, постановами слідчих досудове розслідування зупинялось, у зв?язку із оголошенням підозрюваного ОСОБА_5 в розшук, 01 березня 2021 року відповідно до постанови слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук, а отже дійсно, ОСОБА_8 перешкоджав досудовому розслідуванню вказаного кримінальному провадженню, а тому до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. 

09 березня 2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського (Октябрського) районного суду міста Полтави відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою безстроково. 

15 травня 2026 о 05:58 годині на виконання зазначеної ухвали слідчого судді підозрюваного ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 207 КПК України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Старокозаче-Тудора при в?їзді на територію України.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_8 проживає в м. Ашдод Ізраїль, репатріювався 23.01.1990 року з України, документований паспортом громадянина Держави Ізраїль.

Перебування ОСОБА_5 тривалий час в міжнародному розшуку, зміна анкетних даних у документах іншої держави, позбавляло можливості його затримання правоохоронними органами іноземних держав через існування факту використання паспорта громадянина Ізраїлю з відмінною транслітерацією анкетних даних, внаслідок чого, останній був затриманий лише в результаті оперативно-розшукових заходів, що свідчить про те, що останній свідомо переховувався від органу досудового розслідування.

Тому, прокурором доведено ризик, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки, він може безперешкодно, будучи громадянином іншої країни, залишити територію України, вільно пересувався країнами Європи, проживати за кордоном, а отже, перебуваючи на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може ухилятися від суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень у разі призначення йому кримінального покарання. 

Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків, анкетні дані яких йому відомі, з метою зміни ними показів на його користь, що унеможливить об?єктивний судовий розгляд провадження. 

Наявний ризик і того, що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки згідно інформації поліції Держави Ізраїль, вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Таким чином, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні і суд погоджується з доводами прокурора щодо їх наявності, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, впливати на свідків, можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній може вдатися до відповідних дій.

Враховуючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання особи винуватим, особу обвинуваченого,в тому числі види зв?язків з іншою країною, місце проживання, рід занять, майновий та сімейний стан, вказане свідчить про їх небезпечність для суспільства, а отже і про наявний у цьому кримінальному провадженні суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, суд зазначає, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик ухилення від суду настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши особі тримання під вартою. 

Доводи сторони захисту у поданому клопотанні захисника – адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу щодо відсутності ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, суд відхиляє як безпідставні, оскільки наявність вказаних ризиків об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

Відсутність судимостей у обвинуваченого на території України, наявність місця проживання в м. Одеса, де він орендує квартиру, позитивні характеристики, здійснення добровільного донату на підтримку Збройних Сил України у розмірі 120 000 гривень, суд не ігнорує, проте в даному конкретному випадку доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у кримінальному провадженні, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по кримінальному провадженню.

Ті доводи, на які посилалась сторона захисту в частині визнання провини, щирого каяття, активного сприяння у досудовому розслідування для зміни запобіжного заходу є передчасними, адже наразі судовий розгляд кримінального провадження не розпочався, позицію обвинуваченого щодо визнання чи не визнання провини, каяття суд не з?ясовував.

Крім того, слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії рф, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду, значно збільшується, а застосування більш м?якого запобіжного заходу, на переконання суду, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилення від суду. 

Тому, на сьогодні відсутні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки, на думку суду, інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо вплине на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження.

З урахуванням вимог ст. 331 КПК України, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199 КПК України, суд вважає необхідним клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід є обґрунтованим, відповідає тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , обставинам вчинення ним вказаного злочину, вагомості наявних доказів по кримінальному провадженню, тяжкості покарання, що загрожує, у разі визнання його винуватими у кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, ризики чого є реальними та дійсними, з часом не зменшились та не змінились. Обрання більш м?яких запобіжних заходів, не пов?язаних із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді. До того ж обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

Отже, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у ч.1 вказаної статті, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абз. 7 ч.4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з урахуванням вимог абзацу 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 був оголошений у міжнародний розшук, суд вважає необхідним не визначати розмір застави, оскільки вважає, що у цьому разі застава, як запобіжний захід, не зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 199, 201, 314-316, 369-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК Українина «19» серпня 2026 року о 10 годині 00 хвилин в приміщенні Шевченківського районного суду міста Полтави за адресою: м. Полтава, вул. Навроцького, 5.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у закритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання процесуального прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів – задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 08 жовтня 2026 року, без визначення розміру застави.

Визначити строк дії ухвали до 08 жовтня 2026 року, включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали надіслати до ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» для виконання, а учасникам кримінального провадження, до відома. 

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. 

У разі, якщо особа перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. 

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шевченківського районного суду
міста Полтави:        ОСОБА_11