Справа №591/10485/24 	
Номер провадження 22-ц/816/2186/26 	
Категорія - 68 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Сізова Д.В. (суддя-доповідач), 
суддів: Щербаченко М.В., Нестеренка М.В.,
з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,
у присутності:
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Качан Наталії Федорівни, 
відповідача – ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Качан Наталії Федорівни
на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 25 березня 2026 року, ухвалене у м. Лебедин, у складі судді Чхайла О.В., повне рішення складено 03 квітня 2026 року,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – служба у справах дітей виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, 
про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог 
17 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував такими обставинами. 
Із 15 жовтня 2022 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Із березня 2024 року сторони проживають окремо, дитина залишилася проживати разом із матір`ю, проти чого позивач не заперечував, розраховуючи на можливість безперешкодно брати участь у вихованні доньки та спілкуватися з нею.
Зазначав, що любить доньку, бажає брати активну участь у її вихованні та підтримувати з нею постійний емоційний зв`язок, однак відповідачка, на його думку, чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Зокрема, вказує, що відповідачка не відповідає на його телефонні дзвінки, не повідомляє про стан здоров`я та потреби дитини, а також про виїзди з нею до іншого міста. На переконання позивача, такі дії зумовлені особистою неприязню відповідачки до нього.
Також позивач посилався на випадки, коли після попередньої домовленості про зустріч із донькою за місцем її проживання ні відповідачки, ні дитини не було, про що його завчасно не повідомляли. Крім того, зазначав, що його не інформували про хворобу дитини, унаслідок чого він був позбавлений можливості піклуватися про неї, відвідувати її та надавати необхідну допомогу. Вказує, що неодноразово не мав змоги побачити доньку через посилання відповідачки на те, що дитина відпочиває, при цьому остання відмовлялася від конструктивного діалогу, а погодити час зустрічей із дитиною не вдавалося.
Навіть під час зустрічей відповідачка не залишала його з дитиною наодинці, втручалася у їхнє спілкування та відволікала увагу дитини, що перешкоджало повноцінному спілкуванню, участі у вихованні та негативно впливало на якість спільно проведеного часу.
Крім того, позивач вказує, що має належні умови для перебування дитини, постійне місце роботи, стабільний дохід, проходить службу в Національній поліції України, позитивно характеризується за місцем служби, не має алкогольної чи наркотичної залежності та належним чином виконує обов`язок щодо утримання доньки, сплачуючи аліменти.
За твердженням позивача, між ним і донькою існує тісний емоційний зв`язок, однак через обмежене спілкування він побоюється його поступової втрати, що може негативно позначитися на дитині. У зв`язку з цим вважає, що в найкращих інтересах дитини та з метою забезпечення рівності прав і обов`язків обох батьків необхідно визначити запропонований ним порядок його участі у вихованні доньки та спілкуванні з нею.
Посилаючись на викладені обставини, уточнивши позовні вимоги (т. 1 а.с. 141-151), просив суд: 
І. Встановити наступний графік зустрічей його з донькою ОСОБА_3 :
1. Кожної другої та четвертої суботи місяця з 09 год по 19 год без присутності матері та без обмеження місця проведення побачення (з можливістю забирати дитину). 
2. Кожної першої та третьої неділі місяця з 09 год по 19 год без присутності матері та без обмеження місця проведення побачення (з можливістю забирати дитину).
3. У будні дні за попередньою домовленістю, але не менше 3-х днів на тиждень із 10 год по 19 год, враховуючи графік роботи позивача (проходження служби в НПУ).
4. Інші дні побачень: 
- день народження ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_2 , у будь-який час із 08 год до 21 год в присутності матері; 
- день після дня народження ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_3 , без присутності матері та без обмеження місця проведення побачення з ночівлею до 09 год 22 лютого; 
- Різдво – 25 грудня; Новий Рік – ІНФОРМАЦІЯ_4 , 8 Березня, День захисту дітей – 1 червня, день народження батька – ІНФОРМАЦІЯ_5 , день народження бабусі – ІНФОРМАЦІЯ_6 , Великдень, День Святого Миколая – ІНФОРМАЦІЯ_7 , 19 грудня з 13 год по 18 год без присутності матері та без обмеження місця проведення побачення (з можливістю забирати дитину). 
5.У період відпустки ОСОБА_1 :
-кожен день у будь-який час із 09 год до 21 год в присутності матері за місцем проживання дитини;
-кожний третій день із ночівлею з 09 год до 10 год наступного дня без присутності матері та без обмеження місця проведення побачення (з можливістю забирати дитину). 
ІІ. Зобов`язати ОСОБА_2 :
1. Забезпечити спілкування батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 за допомогою телефонного, електронного та відеозв`язку, зокрема, з використанням месенджерів (Telegram, Viber, WhatsApp) кожного дня.
2. Негайно повідомляти ОСОБА_1 інформацію про стан здоров`я та потреби дитини ОСОБА_4 .
3. Завчасно (не пізніше ніж за два дні) узгоджувати з ОСОБА_1 зміну місця проживання чи перебування дитини.
4. Узгоджувати з ОСОБА_1 вибір дошкільного навчального закладу, гуртків та навчального закладу для ОСОБА_4 .
5. Не залишати дитину ОСОБА_4 на третіх осіб (бабусь, дідусів, інших родичів та знайомих) більше ніж на добу лише за попередньою домовленістю з батьком.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 25 березня 2026 року позовні вимоги задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Визначено способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , встановивши наступний графік зустрічей:
- кожної другої та четвертої суботи та неділі місяця з 16 год до 19 год за місцем фактичного проживання доньки у присутності матері з можливістю відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, дитячих розважальних закладів;
- один раз на тиждень, у будні дні, за попередньою домовленістю між батьками, враховуючи стан здоров`я, розпорядок дня доньки та інші обставини, що мають істотне значення;
- день народження доньки ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) батьки проводять разом з дитиною з 09 год до 12 год;
- День захисту дітей, 20 листопада, батьки проводять з донькою разом;
- Різдво (25 грудня), Новий рік (1 січня) з 15 год до 18 год – у присутності ОСОБА_2 , матері, з можливістю відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, дитячих розважальних закладів;
- день народження батька ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) – у присутності матері або без неї (за домовленістю), враховуючи розпорядок дня дитини;
- у період відпустки батька ОСОБА_1 1/3 частину відпустки донька проводить з батьком за попередньою домовленістю з матір`ю, враховуючи розпорядок дня дитини, у присутності матері.
Зобов`язано ОСОБА_2 забезпечити спілкування батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 за допомогою телефонного, електронного та відеозв`язку, зокрема з використанням месенджерів: Telegram, Viber, WhatsApp, один раз на тиждень.
Якщо день побачення батька з дитиною співпадає з проведенням запланованих заходів у дитячому садку, дошкільному закладі та/або школі, день побачення переноситься на інший робочий день за домовленістю з матір`ю дитини. Про виникнення таких обставин мати дитини повинна повідомити батька дитини ОСОБА_1 завчасно.
Якщо в день побачення з батьком ОСОБА_1 дитина захворіла, день побачення переноситься на інший робочий день за домовленістю з матір`ю дитини. Про виникнення інших обставин мати дитини повинна повідомити батька ОСОБА_1 завчасно.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції виходив із того, що після розірвання шлюбу спільна малолітня донька сторін проживає з матір`ю, а батько має рівні з нею права та обов`язки щодо виховання дитини і право на особисте спілкування з нею. Встановивши відсутність доказів негативного впливу батька на дитину, належне виконання ним батьківських обов`язків, сплату аліментів, позитивні характеристики та матеріальне забезпечення, суд дійшов висновку про наявність підстав для усунення перешкод у його спілкуванні з донькою. При визначенні способів участі батька у вихованні дитини суд врахував висновок органу опіки та піклування, малолітній вік дитини, її прив`язаність до матері, необхідність забезпечення найкращих інтересів дитини, а також зміну місця її проживання до м. Черкаси. Із огляду на це суд визначив порядок спілкування, який, на його переконання, забезпечує баланс між правами батька на участь у вихованні дитини та необхідністю збереження звичного режиму життя, безпечного й стабільного середовища для дитини, частково відступивши від висновку органу опіки та піклування щодо окремих умов спілкування та доповнивши його можливістю спілкування засобами телефонного, електронного та відеозв`язку один раз на тиждень. 
Відмовляючи у задоволенні вимог про покладення на відповідачку обов`язку повідомляти батька про стан здоров`я та потреби дитини, узгоджувати зміну місця проживання чи перебування дитини, вибір закладу освіти та не залишати дитину третім особам без попереднього погодження з батьком, суд першої інстанції мотивів такої відмови не навів.
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
Не погодившись із рішенням суду, сторона позивача оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Качан Н.Ф., посилаючись на неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити рішення суду в частині визначення способів участі батька у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , встановивши такий графік зустрічей:
- кожної другої, четвертої та п`ятої суботи місяця з 09 год до 20 год та кожної другої, четвертої та п`ятої неділі місяця з 12 год до 20 год без присутності матері, з можливістю відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, дитячих розважальних закладів, з урахуванням стану здоров`я дитини та режиму дня;
- у період відпустки батька ОСОБА_1 1/3 частину відпустки донька проводить з батьком за місцем його фактичного проживання або в закладах санаторно-курортного типу, якщо період відпустки припадає на літній період або канікули в закладах освіти, без присутності матері, з попереднім повідомленням матері про місце перебування доньки з батьком.
Також просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким:
- зобов`язати ОСОБА_2 негайно повідомляти ОСОБА_1 інформацію про стан здоров`я та потреби дитини ОСОБА_4 ;
- завчасно (не пізніше ніж за два дні) узгоджувати з ОСОБА_1 зміну місця проживання чи перебування дитини;
- узгоджувати з ОСОБА_1 вибір дошкільного навчального закладу, гуртків та навчального закладу для ОСОБА_4 ;
- не залишати дитину на третіх осіб (бабусь, дідусів, інших родичів та знайомих) більше ніж на добу (світловий день) без попередньої домовленості з батьком.
Вказує, що на час розгляду справи відповідачка разом із донькою проживають у м. Черкаси як внутрішньо переміщені особи. Позивач готовий приїжджати до м. Черкаси для зустрічей із донькою, однак заперечує проти обов`язкової присутності матері, оскільки конфліктні відносини між батьками негативно впливають на спілкування з дитиною та викликають зайві негативні емоції. Матеріали справи підтверджують наявність тісного емоційного зв`язку між батьком і донькою: дитина знає батька, із задоволенням проводить із ним час, не відчуває стресу під час зустрічей, що, на думку апелянта, підтвердила державний виконавець, яка була присутня під час виконання ухвали про забезпечення позову, а також не заперечує сама відповідачка. Вважає, що у віці трьох років дитина досягла певного ступеня розвитку, який дозволяє їй перебувати окремо від матері лише з батьком. При цьому судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про негативний вплив батька на дитину.
Зазначає, що відповідачка підтвердила, що дитина відвідує дошкільний заклад у м. Черкаси, у другій половині дня перебуває вдома з бабусею, регулярно подорожує до м. Лебедин, а також у 2025 році виїжджала до Республіки Польща. На думку апелянта, це свідчить про те, що дитина вже має досвід тривалих поїздок і перебування без матері, а тому висновок суду про неможливість самостійного спілкування батька з донькою без присутності матері є необґрунтованим.
За таких обставин, на думку апелянта, побачення батька з донькою без присутності матері у місті проживання дитини, а також під час відпустки батька за місцем його проживання відповідають найкращим інтересам дитини, сприятимуть зменшенню впливу конфлікту між батьками на дитину, зміцненню емоційного зв`язку між батьком і донькою та не порушуватимуть її звичного способу життя.
Звертає увагу, що встановлення саме запропонованого в апеляційній скарзі графіка зустрічей ОСОБА_1 з донькою буде більш доцільним та забезпечить можливість виконання рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02 липня 2025 року, яким зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_5 у спілкуванні з онукою ОСОБА_4 та визначено способи участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онукою за встановленим графіком побачень. Оскільки на даний час ОСОБА_3 проживає у м. Черкаси, а дорога з м. Лебедин до м. Черкаси та у зворотному напрямку сукупно становить близько 750 км, з урахуванням віку ОСОБА_5 (62 роки) та безпекової ситуації, що склалася в Україні у зв`язку зі збройною агресією рф, бабуся має можливість приїжджати на зустрічі з онукою лише разом із батьком дитини ОСОБА_1 автомобілем.
Вважає, що з огляду на зміну відповідачкою місця проживання дитини без відома батька, виїзд із донькою за кордон, влаштування дитини до дошкільного навчального закладу, відмова у задоволенні позовних вимог щодо обов`язку відповідачки повідомляти та погоджувати з позивачем питання, пов`язані зі зміною місця проживання дитини, вибором закладу освіти, а також залишенням дитини під наглядом третіх осіб, не забезпечує рівності прав батьків та унеможливлює належне здійснення позивачем своїх батьківських прав.
В іншій частині рішення суду сторонами в апеляційному порядку не оскаржується, а тому в цій частині апеляційним судом не переглядається.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
15 липня 2026 року ОСОБА_2 засобами підсистеми «Електронний суд» подала додаткові пояснення у справі, які за своїм змістом є відзивом на апеляційну скаргу та відповідно до статей 178, 360 ЦПК України можуть бути подані протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, тобто протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення такої ухвали, яку було вручено 17 травня 2026 року. Оскільки зазначені пояснення подано після закінчення встановленого судом строку, а клопотання про його поновлення не заявлено, відповідно до статті 126 ЦПК України вони підлягають залишенню без розгляду.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції 
Із 15 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка проживає разом із матір`ю (т. 1, а.с. 9, 10).
Відповідачка ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_4 мають статус внутрішньо переміщених осіб і на теперішній час проживають у м. Черкаси (т. 1, а.с. 119; т. 2, а.с. 8, 11, 52).
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2024 року у справі № 591/4670/24 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 7).
Із 03 січня 2023 року ОСОБА_1 у званні лейтенанта проходить службу в Національній поліції України, позитивно характеризується за місцем служби як працівник та особистість, отримує стабільне грошове забезпечення, з якого утримуються аліменти. За місцем його проживання створено належні умови для проживання малолітньої дитини (т. 1, а.с. 12, 13, 15, 16).
За даними довідки Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області від 17 вересня 2024 року № 34967 ОСОБА_1 сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 . Станом на дату видачі довідки заборгованість зі сплати аліментів відсутня (т. 1, а.с. 14).
За заявою ОСОБА_1 ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2024 року, зміненою постановами Сумського апеляційного суду від 24 червня 2025 року, вжито заходів забезпечення позову шляхом встановлення особистих зустрічей із донькою у присутності матері, а також за допомогою відеозв`язку, телефонного зв`язку, зокрема з використанням месенджерів (Telegram, Viber, WhatsApp) та/або програм Zoom, Skype тривалістю 20 хв щодня (т. 2, а.с. 24, 29).
У процесі примусового виконання зазначеної ухвали суду державним виконавцем, який був присутній під час побачень ОСОБА_1 з донькою, не було зафіксовано вчинення з боку матері перешкод у спілкуванні батька з дитиною (т. 2, а.с. 102, 123, 128).
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 02 липня 2025 року у справі № 591/13286/24 зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_5 у спілкуванні з онукою ОСОБА_6 та визначено способи участі бабусі у вихованні та спілкуванні з онукою за встановленим графіком побачень (т. 3, а.с. 2-4).
Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 17 вересня 2025 року № 309, як органу опіки та піклування, затверджено висновок про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні (т. 2 а.с. 62-67), яким визнано за доцільне визначити ОСОБА_1 такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 :
- кожної другої та четвертої суботи та неділі місяця з 16 год до 19 год за місцем фактичного проживання доньки у присутності матері з можливістю відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, дитячих розважальних закладів;
- один раз на тиждень, у будні дні, за попередньою домовленістю між батьками, враховуючи стан здоров`я, розпорядок дня доньки та інші обставини, що мають істотне значення;
- день народження доньки ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) батьки проводять разом із дитиною з 09 год до 12 год;
- День захисту дітей (1 червня) батьки проводять разом із донькою;
- Різдво (25 грудня), Новий рік (1 січня) з 15 год до 18 год – у присутності матері з можливістю відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, дитячих розважальних закладів;
- день народження батька ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) – у присутності матері або без неї (за домовленістю) за місцем проживання батька з обов`язковим поверненням доньки батьком до місця проживання матері, враховуючи розпорядок дня дитини;
- у період відпустки батька ОСОБА_1 1/3 частину відпустки донька проводить з батьком з можливістю перебування за місцем його проживання, за попередньою домовленістю з матір`ю, враховуючи розпорядок дня дитини, з обов`язковим поверненням дитини батьком до місця проживання матері.
Свідок ОСОБА_7 , допитана судом першої інстанції, пояснила, що працює державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси. У межах виконавчого провадження, відкритого на виконання ухвали суду про забезпечення позову у цій справі, вона здійснювала виходи за місцем проживання матері та дитини. За її словами, зустрічі батька з донькою проходили без перешкод з боку матері. Водночас мали місце випадки, коли ОСОБА_1 повідомляв про неможливість прибути на зустрічі у зв`язку із зайнятістю на роботі та надавав відповідні графіки. Скарг від сторін на дії органу державної виконавчої служби не надходило. Свідок також зазначила, що питання можливості спілкування дитини з батьком без участі матері не належить до її компетенції. Зустрічі проводилися за місцем проживання матері, а виходи на вулицю здійснювалися за згодою сторін та за бажанням дитини. 23 лютого 2026 року виконавче провадження було закінчено у зв`язку з добровільним виконанням ухвали суду відповідачкою.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами 1 та 2 статті 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до статті 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.
Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Частинами 1-3 статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
На виконання статті 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.
Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. 
Крім того, у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07 серпня 1996 року ЄСПЛ у рішенні вказав, що стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини
Положеннями статті 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Отже, вирішуючи спір щодо визначення способу участі того з батьків, який проживає окремо від дитини, у її вихованні та спілкуванні з нею, суд повинен виходити із забезпечення найкращих інтересів дитини, дотримуючись принципу рівності прав та обов`язків батьків і забезпечуючи розумний баланс між правом кожного з них на участь у вихованні дитини. При цьому встановлений сімейним законодавством принцип рівності прав батьків може бути обмежений лише тією мірою, якою це необхідно для забезпечення найкращих інтересів дитини.
Щодо вимого апеляційної скарги, які не були предметом розгляду суду першої інстанції
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини шостої статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції позивач реалізував своє процесуальне право на уточнення позовних вимог, остаточно визначивши предмет та обсяг судового захисту, якого просив. Саме в межах цих вимог суд першої інстанції здійснював розгляд справи та ухвалив оскаржуване рішення.
Разом із тим із прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що апелянт фактично просить не лише змінити рішення суду, а й визначити новий порядок його участі у вихованні дитини, який істотно відрізняється від остаточно сформульованих позовних вимог. Зокрема, вперше заявлено вимоги про встановлення побачень кожної другої, четвертої та п`ятої суботи і неділі місяця зі збільшенням тривалості таких зустрічей.
Розгляд таких вимог апеляційної скарги суперечить принципам диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, закріпленим статтями 12, 13 та 43 ЦПК України, оскільки відповідач була позбавлена можливості повною мірою реалізувати свої процесуальні права щодо нових вимог і нових підстав позову, які не були предметом розгляду суду першої інстанції.
Із огляду на викладене, доводи апеляційної скарги в частині нових позовних вимог виходять за межі предмета спору, визначеного позивачем під час розгляду справи судом першої інстанції, а тому відповідно до частини шостої статті 367 ЦПК України не можуть бути предметом апеляційного перегляду.
Щодо графіку зустрічей батька з дитиною кожної другої та четвертої суботи і неділі місяця 
Судом першої інстанції правильно встановлено, що малолітня донька сторін разом із матір`ю проживає у м. Черкаси, батько проходить службу в Національній поліції України, належно виконує свої батьківські обов`язки, сплачує аліменти, бажає брати активну участь у вихованні дитини, а будь-яких обставин, які б свідчили про його негативний вплив на доньку чи небезпеку для її життя, здоров`я або розвитку, матеріали справи не містять. Разом із тим електронне листування сторін та надані у судовому засіданні пояснення підтверджують відсутність між ними порозуміння щодо порядку спілкування батька з дитиною.
Колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції графік зустрічей не повною мірою забезпечує право батька на особисту участь у вихованні доньки. Враховуючи вік дитини, її режим дня, необхідність збереження звичного способу життя, місце проживання сторін у різних містах, а також відсутність установлених судом обставин, які б виключали можливість більш тривалого особистого спілкування батька з донькою, найкращим інтересам дитини відповідатиме збільшення тривалості таких побачень.
При цьому колегія суддів бере до уваги, що сама відповідачка під час розгляду справи судом першої інстанції не заперечувала проти можливості проведення зустрічей батька з дитиною з 10 год до 17 год, що підтвердила і в судовому засіданні апеляційного суду, що свідчить про відсутність принципових заперечень щодо більш тривалого особистого спілкування батька з донькою.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення графіка побачень, встановивши зустрічі батька з донькою кожної другої та четвертої суботи місяця з 09 год до 19 год та кожної другої і четвертої неділі місяця з 12 год до 19 год з обов`язковим врахуванням розпорядку дня, зайнятості та стану здоров`я дитини, оскільки саме такий порядок забезпечує справедливий баланс між правом батька на участь у вихованні дитини та найкращими інтересами малолітньої доньки, не порушуючи її звичного режиму дня та способу життя.
Щодо визначення способу участі батька у спілкуванні з донькою без присутності матері або у її присутності
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при визначенні способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою пріоритетними є її найкращі інтереси. Разом із тим висновок суду про необхідність проведення усіх побачень виключно у присутності матері не повною мірою відповідає встановленим у справі обставинам.
Системний аналіз статей 141, 153, 157, 159 СК України дає підстави для висновку, що той із батьків, який проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею та участь у її вихованні, а інший із батьків не вправі перешкоджати реалізації цього права, якщо таке спілкування не має негативного впливу на життя, здоров`я та нормальний розвиток дитини. 
Судом враховано, що на теперішній час дитині виповнилося три з половиною роки, вона постійно проживає разом із матір`ю, яка забезпечує її повсякденний догляд, режим дня та створює для неї звичне середовище. Водночас судом установлено, що батько проходить службу в Національній поліції України, позитивно характеризується за місцем служби, активно цікавиться життям доньки, прагне брати безпосередню участь у її вихованні та підтримувати з нею постійний емоційний зв`язок.
Матеріали справи підтверджують наявність емоційного зв`язку між батьком і донькою, відсутність негативного впливу батька на дитину, а також відсутність перешкод з боку матері під час виконання ухвали суду про забезпечення позову. Державним виконавцем, який був присутній під час проведення зустрічей, не зафіксовано жодних обставин, які б свідчили про небажання дитини спілкуватися з батьком, виникнення у неї страху, психологічного дискомфорту чи інших негативних реакцій під час такого спілкування.
При цьому судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про негативний вплив батька на дитину або про існування ризиків для її життя, здоров`я чи розвитку під час перебування з ним. Висновок органу опіки та піклування також не містить належного обґрунтування необхідності проведення усіх побачень виключно у присутності матері та не наводить жодних конкретних обставин, які б свідчили про неможливість самостійного перебування дитини з батьком. За таких обставин сам лише вік дитини не може бути достатньою підставою для встановлення такого обмеження.
Враховуючи наведене, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, колегія суддів дійшла висновку, що зустрічі батька з донькою вдень у вихідні дні без присутності матері забезпечать реалізацію його батьківських прав, сприятимуть подальшому зміцненню емоційного зв`язку між батьком і дитиною та повною мірою відповідатимуть найкращим інтересам малолітньої ОСОБА_3 .
Разом із тим колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення способу участі батька у спілкуванні з донькою в період його відпустки.
На відміну від зустрічей у вихідні дні, перебування дитини з батьком у період відпустки може тривати декілька днів поспіль, що пов`язано з її тимчасовим вилученням зі звичного середовища проживання, зміною усталеного режиму дня, побуту та кола осіб, які здійснюють повсякденний догляд за нею. З огляду на малолітній вік дитини, яка на цей час постійно проживає разом із матір`ю, такі обставини потребують більшої поступовості у розширенні способів участі батька у її вихованні.
Незважаючи на відсутність установлених судом обставин, які б свідчили про негативний вплив батька на дитину чи неможливість її перебування з ним без присутності матері протягом дня, матеріали справи не дають достатніх підстав для висновку, що тривале перебування дитини з батьком протягом декількох днів без матері на цьому етапі повною мірою відповідатиме її найкращим інтересам.
При цьому визначений цією постановою порядок спілкування, який передбачає регулярні та більш тривалі побачення батька з донькою без присутності матері у вихідні дні, сприятиме подальшому зміцненню між ними емоційного зв`язку та формуванню у дитини почуття безпеки під час перебування з батьком. Після реалізації такого порядку спілкування та з урахуванням віку дитини питання про можливість її більш тривалого перебування з батьком у період його відпустки може бути вирішене за наявності відповідних підстав у встановленому законом порядку.
Щодо вимог про зобов`язання матері повідомляти батька про стан здоров`я та потреби дитини, узгодження питання вибору закладу освіти (дошкільної, загальної середньої) та гуртків для дитини
Згідно з частиною першою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті) та відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. 
Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, відсутність між сторонами гострого конфлікту, а також необхідність забезпечення рівності батьківських прав і обов`язків щодо дитини, колегія суддів вважає, що покладення на відповідачку обов`язку повідомляти батька про факти захворювання, стан здоров`я та потреби дитини, а також попередньо узгоджувати з ним питання вибору закладу дошкільної освіти та закладу загальної середньої освіти відповідає найкращим інтересам дитини, сприятиме належній реалізації батьком своїх батьківських прав та не створює для матері надмірного чи непропорційного обтяження. Такі обов`язки не є втручанням у свободу волевиявлення відповідачки, а забезпечують реалізацію права батька на отримання інформації про дитину, що є складовою контакту з нею у розумінні статті 1 Закону України «Про охорону дитинства».
Виконання таких обов`язків сприятиме належному інформуванню батька про істотні обставини життя дитини, узгодженому вирішенню питань її виховання та розвитку, а відтак повною мірою відповідає найкращим інтересам дитини.
Разом із тим колегія суддів не вбачає підстав для покладення на відповідачку обов`язку узгоджувати з позивачем вибір гуртків для дитини, оскільки, виходячи з найкращих інтересів дитини, вибір позашкільних занять має здійснюватися насамперед з урахуванням її віку, здібностей, нахилів та бажання дитини, а не виключно волевиявлення батьків.
Щодо вимоги про зобов`язання матері завчасного (не пізніше ніж за два дні) узгодження з батьком зміни місця проживання чи перебування дитини
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 завчасно (не пізніше ніж за два дні) узгоджувати з ОСОБА_1 зміну місця проживання чи перебування дитини. Такий обов`язок фактично обмежував би гарантоване статтею 33 Конституції України та статтею 313 ЦК України право матері на вільний вибір місця проживання. 
Відповідно до статті 160 СК України питання визначення місця проживання дитини вирішується батьками та стосується визначення того, з ким із них проживатиме дитина, тоді як у цій справі місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом із матір`ю сторонами не оспорюється. 
Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Отже, зміна місця проживання дитини у цьому випадку є похідною від зміни місця проживання матері, а тому покладення на неї обов`язку попередньо узгоджувати таку зміну з батьком не ґрунтується на вимогах закону. Проте з метою забезпечення права батька на отримання інформації про дитину та належну реалізацію ним своїх батьківських прав, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити цю вимогу, поклавши на ОСОБА_2 обов`язок завчасно повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання чи перебування дочки ОСОБА_3 .
Щодо вимоги про зобов`язання матері не залишати дитину на третіх осіб (бабусь, дідусів, інших родичів та знайомих) більше ніж на добу без попередньої домовленості з батьком
Така вимога фактично покладає на матір обов`язок погоджувати спосіб здійснення нею своїх батьківських прав щодо повсякденного догляду за дитиною, хоча сімейне законодавство такого обов`язку не передбачає. Сам по собі факт тимчасового перебування малолітньої дитини з близькими родичами або іншими особами, яким мати довіряє догляд за дитиною, не свідчить про порушення прав батька чи найкращих інтересів дитини.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що між сторонами існують непорозуміння щодо окремих питань реалізації батьківських прав. За таких обставин покладення на них додаткового обов`язку попередньо погоджувати кожен випадок залишення дитини під наглядом третіх осіб за відсутності визначеного законом механізму виконання такого обов`язку може не сприяти належному виконанню рішення суду, а навпаки, стати підставою для виникнення нових спорів між батьками, що не відповідатиме найкращим інтересам дитини.
При цьому матеріали справи не містять доказів того, що відповідачка систематично залишає дитину на тривалий час під наглядом третіх осіб або використовує такі обставини для перешкоджання батькові у спілкуванні з донькою. За відсутності таких обставин покладення на матір зазначеного обов`язку не ґрунтується на вимогах закону та призведе до непропорційного втручання у здійснення нею батьківських прав.
У зв`язку з викладеним рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги сторони позивача
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (частина перша статті 374 ЦПК України).
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 1, 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України).
За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції частині визначення способів участі батька у спілкуванні з дитиною та встановлення графіка зустрічей - зміні, а в частині вирішення позовних вимог про покладення на матір додаткових обов`язків – скасуванню у відповідній частині цих позовних вимог з ухваленням у цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Висновки суду щодо судових витрат
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Із огляду на те, що в апеляційній скарзі мається клопотання про покладення судових витрат на заявника ОСОБА_1 , підстави для їх перерозподілу відсутні.
Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Качан Наталії Федорівни задовольнити частково.
Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 25 березня 2026 року змінити в частині визначення способів участі батька у спілкуванні з донькою та встановлення графіка зустрічей, виклавши абзаци третій та четвертий резолютивної частини рішення у такій редакції:
«Визначити способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , встановивши такий графік зустрічей:
- кожної другої та четвертої суботи місяця з 09 год до 19 год, кожної другої та четвертої неділі місяця з 12 год до 19 год без присутності матері дитини ОСОБА_2 за місцем проживання дитини або в місцях загального відпочинку та дозвілля з обов`язковим врахуванням розпорядку дня, зайнятості та стану здоров`я дитини».
Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 25 березня 2026 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання повідомляти батька про стан здоров`я та потреби дитини, зобов`язання завчасного (не пізніше ніж за два дні) узгодження з батьком зміни місця проживання чи перебування дитини, зобов`язання узгоджувати питання вибору закладу освіти (дошкільної, загальної середньої) та гуртків для дитини, та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання повідомляти батька про стан здоров`я та потреби дитини, зобов`язання завчасного (не пізніше ніж за два дні) узгодження з батьком зміни місця проживання чи перебування дитини, зобов`язання узгоджувати питання вибору закладу освіти (дошкільної, загальної середньої) та гуртків для дитини задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 : 
- у разі захворювання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , невідкладно повідомляти ОСОБА_1 про стан її здоров`я та потреби дитини;
- завчасно (не пізніше ніж за два дні) повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання чи перебування дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; 
- узгоджувати з ОСОБА_1 питання вибору закладів освіти (дошкільної, загальної середньої) для доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повна постанова складена 21 липня 2026 року.

Головуючий -  	Д.В. Сізов	

Судді: М.В. Щербаченко 

М.В. Нестеренко