Справа № 357/11932/26
3/357/3725/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2026 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Руслан Озадовський, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 184 КУпАП,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП.
З протоколу серії ВАД № 974863 від 29.06.2026 вбачається, що 28.04.2026 близько 2 год. 30 хв. ОСОБА_1 ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 150 СКУ, відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що останній, перебуваючи за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Гризодубової, 5, з хуліганських мотивів пошкодив автомобіль марки Renault Motus, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок кидання по ньому каміння, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, чим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП. 
Матеріали справи надійшли до суду 09.07.2026. Судове засідання було призначено на 23.07.2026.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та повідомила, що обставини події їй невідомі. Також зазначила, що її малолітній син ОСОБА_2 на даний час перебуває на лікуванні у м. Боярка.
З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а також для виклику працівника поліції, який складав матеріали про адміністративне правопорушення, розгляд справи було відкладено на 27.07.2026.
У судовому засіданні 27.07.2026 ОСОБА_1 підтримала раніше висловлену позицію та повторно зазначила, що обставини події їй невідомі.
Допитаний у судовому засіданні працівник поліції пояснив, що малолітній син особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на профілактичному обліку. Також він повідомив, що відібрати пояснення у малолітнього щодо обставин події не вдалося, оскільки, зі слів матері, останній перебував на лікуванні.
Згідно вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 
Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. 
Частина перша статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Частина друга статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Однак, у порушення вимог ст. 256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено, яке саме діяння, що містить ознаки адміністративного правопорушення, вчинене малолітньою особою, не наведено його правову кваліфікацію та не зазначено норму КУпАП, ознаки якої містяться у діях малолітнього.
Крім того, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та досліджених судом матеріалів справи, вони не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення малолітнім діяння, що містить ознаки адміністративного правопорушення. Також матеріали справи не містять доказів, які б давали підстави для висновку про наявність у діях матері складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Окрім того, фабула протоколу про адміністративне правопорушення не містить усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки у ній не конкретизовано, яке саме діяння, що містить ознаки адміністративного правопорушення, вчинив малолітній, у чому воно полягало та якими доказами це підтверджується. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 ч. 2 КУпАП.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
За викладених обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не доведена достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останньої.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184 КУпАП, статтями 221, 245, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно  ОСОБА_1  закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя | Руслан ОЗАДОВСЬКИЙ