РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 серпня 2026 року | справа № 580/6622/26
| м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Яцюка М.В. від імені ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправним і скасування рішення,
УСТАНОВИВ:

19.06.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Яцюка М.В. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (далі – відповідач-1) ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (далі – відповідач-2) про визнання неправомірним і скасування наказу про його мобілізацію в особливий період, виданого 16.05.2026 ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнення на користь позивача сплаченого судового збору.
Обґрунтовуючи зазначив, що не перебував на обліку відповідача-2. Натомість його примусово затримали та доставили до відповідача-2. То ж вважає, що відповідачі порушили процедуру мобілізації. Повістку йому не вручено. На обліку відповідачів не перебував. Також стверджує, що його примусово позбавили волі та безпідставно не врахували його релігійні переконання, що не дозволяють нести військову службу.
Ухвалою від 24.06.2026 суд вирішив прийняти позовну заяву представника позивача до розгляду та відкрити провадження у справі, а розгляд справи здійснювати правилами спрощеного провадження. 
Відповідачі правом подати відзив не скористалися, хоча ухвалу отримали в електронні кабінети 24.06.2026.
Усі подані документи суд долучив до матеріалів адміністративної справи. 
Оскільки обґрунтовані заяви про розгляд справи з викликом сторін у судове засідання суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити в справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути правилами спрощеного провадження без такого виклику (у письмовому провадженні) на підставі письмових доказів.
Оцінивши доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
06.08.2023 позивачу видана довідка про членство Церкви Адвентистів сьомого дня з 31.08.2002 в громаді м.Канів. Також про приналежність до цієї громади видані довідки від 30.04.2024, 03.06.2026.
Позивач направив відповідачу-2 заяву від 18.05.2024 про звільнення від призову із-за суперечностей його релігійним переконанням, недопущенням користуватися зброєю.
Згідно відомостями «РЕЗЕРВ+» станом на 20.02.2026 позивач, ІНФОРМАЦІЯ_4 облікований військовозобов`язаним на обліку відповідача-2, рядовий, що потребує проходження базової загальноосвітньої підготовки, солдат резерву. Постановою ВЛК від 10.02.2026 визнаний придатним до військової служби. Дані він уточнив 24.05.2024. Відстрочка не зареєстрована. Аналогічні відомості вказаного додатку станом на 17.05.2026.
Відповідно до листа відповідача від 15.03.2026 №21609 на заяву позивача його повідомили, що комісія ВЛК при відповідачу - встановила його придатність до військової служби, 10.02.2026 він направлений до військових частин НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та не зарахований до списків із-за свідомої його відмови від проходження військової служби. Відповідач-2 направив запити до військових частин НОМЕР_6 та НОМЕР_7 щодо можливості розгляду як кандидата, що свідомо відмовляється від проходження військової служби, на шо отримано відмову. Позивач має спеціальну технічну освіту за спеціальністю «гірний технік», працює в ТОВ «КЛУБ СИРУ» на посаді «інженер з комплектації устаткування». Отже, має можливість пройти військову службу в підрозділах логістики, забезпечення, ППО, РЕБ тощо, які безпосередньо не зосереджені в районах ведення бойових дій, що можна вважати альтернативною службою.
28.04.2026 позивачу виписана повістка №7182021 про виклик 05.05.2026 о 09год. 00хв. до відповідача-2 для уточнення даних. 30.04.2026 позивач оформив письмову відмову її отримувати із-за релігійних переконань та право на невійськову альтернативну службу.
Згідно з записами в обліковій картці позивача призначено на військову службу відповідачем-1 16.05.2026 наказом №138 кулементником, наказом від 25.05.2026 №149 – водієм-електриком.
Тому позивач звернувся до суду з позовом.
Відповідно до ст.65 Конституції України хахист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Стаття 35 Конституції України приписує право кожного на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.
Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.
Церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави, а школа - від церкви. Жодна релігія не може бути визнана державою як обов`язкова.
Ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.
Отже, право особи сповідувати релігію може бути обмежене на підставі норми закону та якщо виконання військового обов`язку суперечить його релігійним переконанням, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон №2232-ХІІ). Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - ЗУ № 3543-XII).
Організаційно-правові засади альтернативної (невійськової) служби (далі - альтернативна служба), якою відповідно до Конституції України має бути замінене виконання військового обов`язку, якщо його виконання суперечить релігійним переконанням громадянина, регулюються Законом України від 12 грудня 1991 року №1975-XII «Про альтернативну (невійськову) службу» (далі – ЗУ №1975-XII)
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;
призовники - особи, які взяті на військовий облік;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.15 Закону №2232-ХІІ для проходження базової військової служби направляються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі (жіночої статі - добровільно), яким до дня відправлення на базову військову службу виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку. Зазначені громадяни України можуть один раз обрати рік проходження базової військової служби до досягнення ними 24-річного віку. Громадяни України, які перебувають на військовому обліку призовників, у добровільному порядку можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на умовах, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, та в порядку, визначеному положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №2232-ХІІ взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:
1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років:
які за рішенням комісії з питань взяття на військовий облік пройшли медичний огляд;
які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;
які набули громадянство України;
які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку;
які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" підлягають взяттю на військовий облік призовників;
які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та не пройшли базову загальновійськову підготовку;
2) на військовий облік військовозобов`язаних:
які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву;
призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону;
які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних;
військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;
які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;
зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;
які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби;
які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників;
які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі;
які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку;
які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частина 10 ст.1 Закону №2232-ХІІ приписує, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Крім того відповідно до ч.11 ст.38 Закону №2232-ХІІ призовники, військовозобов`язані, резервісти у разі змін (сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання або перебування, освіти, місця роботи, посади) зобов`язані особисто повідомити про них органи, де вони перебувають на військовому обліку.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Отже, позивач мав обов`язок своєчасно уточнити свої облікові дані та прибувати особисто за повісткою про виклик. Права відмовитися від отримання повістки чинний закон не передбачає.
Зважаючи, що позивач письмово повідомив відповідачів про свої релігійні переконання, які не дозволяють йому нести військову службу, та враховуючи докази його членства в релігійній громаді, суд урахував норми ст.1 ЗУ №1975-XII, згідно з якими альтернативна служба є службою, яка запроваджується замість проходження строкової військової служби і має на меті виконання обов`язку перед суспільством. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження права громадян на проходження альтернативної служби із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст.4 ЗУ №1975-XII на альтернативну службу направляються громадяни, які підлягають призову на строкову військову службу і особисто заявили про неможливість її проходження як такої, що суперечить їхнім релігійним переконанням, документально або іншим чином підтвердили істинність переконань та стосовно яких прийнято відповідні рішення.
Не підлягають направленню на альтернативну службу громадяни:
звільнені відповідно до законодавства від призову на строкову військову службу;
яким відповідно до законодавства надано відстрочку від призову на строкову військову службу (на строк дії відстрочки).
Громадянам, які звільняються з роботи у зв`язку з направленням для проходження альтернативної служби, виплачується вихідна допомога в розмірі двох мінімальних заробітних плат.
Відповідно до ст.5 ЗУ №1975-XII альтернативну службу громадяни проходять на підприємствах, в установах, організаціях, що перебувають у державній, комунальній власності або переважна частка у статутному фонді яких є в державній або комунальній власності, діяльність яких у першу чергу пов`язана із соціальним захистом населення, охороною здоров`я, захистом довкілля, будівництвом, житлово-комунальним та сільським господарством, а також у патронажній службі в організаціях Товариства Червоного Хреста України. Види діяльності, якими можуть займатися громадяни, які проходять альтернативну службу, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Норми ст.6 цього Закону приписують , що строк альтернативної служби у півтора раза перевищує строк військової служби, встановлений для солдатів і сержантів, які проходять строкову військову службу в Збройних Силах України та інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях. Для осіб, які мають вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем підготовки спеціаліста або магістра, строк альтернативної служби у півтора раза перевищує строк військової служби, встановлений для осіб, які мають відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень.
Час перебування громадянина на альтернативній службі зараховується до його страхового стажу. Цей час також зараховується до безперервного стажу роботи і стажу роботи за спеціальністю за умови, якщо громадянин не пізніше ніж протягом трьох календарних місяців після звільнення з альтернативної служби приступить до роботи.
Згідно зі ст.9 ЗУ №1975-XII для вирішення питання про направлення на альтернативну службу громадяни, зазначені у статті 2 цього Закону, після взяття на військовий облік, але не пізніше ніж за два календарні місяці до початку встановленого законодавством періоду проведення призову на строкову військову службу, особисто подають до відповідного структурного підрозділу місцевої державної адміністрації за місцем проживання мотивовану письмову заяву.
У разі призову на військові збори громадян, які після проходження строкової військової служби набули релігійних переконань і належать до діючих згідно із законодавством України релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю, вони не пізніше семи календарних днів від дня одержання повістки територіального центру комплектування та соціальної підтримки про призов на військові збори подають особисто до відповідного структурного підрозділу місцевої державної адміністрації заяву про звільнення від призову на ці збори.
Отже, набуттю права на альтернативну службу передує взяття особи на військовий облік.
Подання згаданої вище заяви позивачем підтверджено листом Черкаської районної військової адміністрації Черкаської області від 04.09.2023 №04-60-18/П-141, тобто до наказу про призов позивача. Подання такої заяви після намагання вручити йому повістку не підтверджено жодним доказом.
Згідно зі ст.12 ЗУ №1975-XII рішення про направлення громадянина на альтернативну службу або звільнення від призову на військові збори приймається місцевою державною адміністрацією у разі встановлення істинності релігійних переконань і видається заявникові.
Направлення для проходження альтернативної служби видається громадянину після проходження призовної комісії.
Отже, питання забезпечення права позивача на несення альтернативної невійськової служби не відноситься до владних повноважень відповідачів та, зважаючи на відсутність такої заяви позивача адміністрації після вручення йому повістки та відсутність відповідного рішення державної адміністрації щодо позивача, в цій частині таке право відповідачі не порушили.
Положення про порядок проходження альтернативної (невійськової) служби затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 1999 року №2066 (далі - Положення №2066).
Згідно з пунктами 5-6 Положення №2066 заява про направлення на альтернативну службу подається у довільній формі із зазначенням мотивів неможливості проходження строкової військової служби та підтвердженням істинності релігійних переконань громадянина. До заяви додаються документи, що підтверджують істинність його релігійних переконань, копія документа про освіту та довідка з місця роботи або навчання. У разі порушення громадянином установленого строку подання заяви у ній мають бути зазначені причини її несвоєчасного подання. 
Заява про направлення на альтернативну службу приймається за наявності паспорта. Відсутність паспорта є підставою для відмови у прийнятті заяви.
Згідно з п.8 Положення №2066 відповідний структурний підрозділ місцевої держадміністрації протягом календарного місяця вивчає заяву громадянина про направлення на альтернативну службу і у разі потреби в межах наданих повноважень перевіряє повідомлені заявником дані.
Відповідно до п.9 цього Положення про дату явки громадянина до відповідного структурного підрозділу місцевої держадміністрації, на якому розглядатиметься питання про направлення його на альтернативну службу, відповідний структурний підрозділ місцевої держадміністрації повідомляє письмово та пропонує громадянинові подати до відповідного структурного підрозділу місцевої держадміністрації у разі потреби додаткове підтвердження істинності релігійних переконань в документальній або іншій формі (зокрема запросити представників релігійної організації тощо).
Пункт 13 приписує, що заява громадянина про направлення на альтернативну службу розглядається відповідним структурним підрозділом місцевої держадміністрації протягом календарного місяця після її надходження в присутності громадянина. У разі потреби до відповідного структурного підрозділу місцевої держадміністрації запрошуються представники релігійних організацій, громадськості та вживаються в межах законодавства інші заходи для встановлення належності громадянина до релігійної організації, віровчення якої не допускає користування зброєю, та істинності його релігійних переконань.
Згідно з п.15 рішення місцевої держадміністрації про направлення громадянина на альтернативну службу або про відмову в направленні на альтернативну службу протягом п`яти календарних днів видається заявникові та надсилається у територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому громадянин перебуває на військовому обліку.
Відповідно до п.16 Положення №2066 громадянин, щодо якого місцева держадміністрація прийняла відповідне рішення, повинен звернутися протягом п`яти календарних днів до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому він перебуває на військовому обліку.
Згідно з п.17 Положення №2066 після проходження призовної комісії відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та прийняття нею рішення щодо призову на строкову військову службу територіальний центр комплектування та соціальної підтримки протягом п`яти календарних днів повідомляє відповідний структурний підрозділ місцевої держадміністрації про рішення призовної комісії. У такий же період громадянин повинен звернутися до відповідного структурного підрозділу місцевої держадміністрації. 
Тобто, призов є обов`язковим, навіть у процедурі отримання права на альтернативну службу. Водночас відсутні докази, що після призову позивач звертався, як вказано вище в законі, до адміністрації про вказані рішення.
Відповідно до п.18 Положення №2066 протягом оголошеного періоду проведення призову на строкову військову службу з урахуванням рішення призовної комісії та наявності вільних робочих місць на підприємствах, в установах, організаціях, визначених відповідним структурним підрозділом місцевої держадміністрації, та в патронажній службі в організаціях Товариства Червоного Хреста України (далі - підприємства, установи, організації) відповідний структурний підрозділ місцевої держадміністрації приймає рішення про конкретне місце проходження громадянином альтернативної служби. 
У разі відсутності вільних робочих місць період визначення місця проходження альтернативної служби громадянином може бути продовжений, як виняток, за рішенням відповідного структурного підрозділу місцевої держадміністрації. 
Місце проходження альтернативної служби визначається переважно в межах населеного пункту за місцем проживання громадянина або у місцевості, звідки він має можливість щоденно повертатися до місця проживання. Приймаючи рішення про місце проходження громадянином альтернативної служби, відповідний структурний підрозділ місцевої держадміністрації може також враховувати його фахову підготовку та рівень кваліфікації, підтверджені відповідними документами.
Громадянин, направлений на альтернативну службу, не має права відмовлятися від місця проходження альтернативної служби, визначеного відповідним структурним підрозділом місцевої держадміністрації. 
Отже, відповідачі не мають повноважень поза особистої активної участі особи у зверненні до адміністрації та прийняття нею рішення забезпечити позивачу альтернативну службу.
Згідно з абзацом першим п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі – Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до п.12 Положення №154 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки представляє інтереси Збройних Сил у відносинах з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, іншими державними органами, підприємствами та громадянами на відповідній території.
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.
Оскільки відповідач є органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обліку і військової служби, саме на нього покладено обов`язок щодо прийняття рішення про взяття, виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі – Порядок №560). 
Механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних встановлено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі – Порядок №1487). Цією ж постановою КМУ №1487 затверджені в додатку 2 Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, пункт 2 яких приписує, що якщо за будь-яких обставин повістка районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не надійшла, громадяни призовного віку прибувають до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову на базову військову службу, визначеного указом Президента України.
Тобто, особа може прибути до ТЦК щоб стати на військовий облік, уточнити військово-облікові дані без окремого виклику.
Згідно з п.14-2 Порядку №1487 громадяни України, які не стали на військовий облік призовників у період, визначений пунктом 14-1 цього Порядку, беруться на такий облік лише після особистого прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Громадяни України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, які не перебувають на військовому обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (крім випадків, коли такі громадяни не беруться на такий облік відповідно до законодавства), беруться, відповідно до п.14-3 цього Порядку, на такий облік на підставі відомостей, отриманих Міноборони шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС, інших інформаційних систем, реєстрів та баз (банків) даних та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів “Трембіта” відповідно до статті 14 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”.
Відповідно до п.14-4 Порядку №1487 обсяг та структура даних, якими обмінюються суб`єкти електронної інформаційної взаємодії у випадках, передбачених пунктом 14-3 цього Порядку, через програмні інтерфейси електронних інформаційних ресурсів (сервіси), визначаються договорами про інформаційну взаємодію, укладеними відповідно до Порядку електронної (технічної та інформаційної) взаємодії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 р. № 606 “Деякі питання електронної взаємодії електронних інформаційних ресурсів” (Офіційний вісник України, 2016 р., № 73, ст. 2455; 2021 р., № 52, ст. 3216; 2023 р., № 11, ст. 721). У разі відсутності технічної можливості передачі даних з використанням системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів “Трембіта” електронна інформаційна взаємодія суб`єктів електронної взаємодії здійснюється з використанням інших інформаційно-комунікаційних систем із дотриманням вимог щодо захисту інформації відповідно до статті 8 Закону України “Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах”.
Крім того Порядок електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і Державного реєстру фізичних осіб - платників податків затверджено наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України 21 серпня 2023 року № 494/446, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2023 року за № 1564/40620. Порядок електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів і Державним реєстром актів цивільного стану громадян затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства юстиції України 10 серпня 2023 року № 464/2887/5, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 серпня 2023 року за № 1401/40457.
Тобто, відомості про осіб з метою мобілізації інтегровані в електронні реєстри та використовуються уповноваженими державними органами для виконання покладених на них законом завдань.
Згідно з п.6 Порядку №560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється у строки та в обсягах, визначених мобілізаційними планами, мобілізаційними директивами (розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил або Генерального штабу Збройних Сил.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:
оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Відповідно до п.79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки:
організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;
проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього;
виконують архівно-довідкову роботу з питань військового обліку;
виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
То ж відповідачі діяли в межах своїх повноважень щодо військового управління в умовах воєнного стану. 
Встановлені обставини спору свідчать, що конкретне місце військової служби позивача не визначене. Водночас на дату призову та судового вирішення цього спору відсутні рішення адміністрації про альтернативну службу позивача. То ж відповідачі заявленого права не порушили.

Зважаючи на результат вирішеного спору, відсутні підстави для розподілу содових витрат.
Керуючись ст.ст.2-20, 44-45, 72-79, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову адвоката Яцюка М.В. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (про визнання неправомірним і скасування наказу про його мобілізацію в особливий період, виданого 16.05.2026 ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнення сплаченого судового збору.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів.

Суддя | Анжеліка БАБИЧ