ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/4501/26
провадження № 2/753/7544/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі: 
головуючої судді Котенко Р. В., 
за участю: секретаря судового засідання Бойко К. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2026 року до Дарницького районного суду м. Києва від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, у якій він вказав на те, що 18 лютого 2011 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу подружжя мають доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає те, що у нього з відповідачкою різні погляди на життя та виховання дитини. Сторони проживають окремо з жовтня 2022 року, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. На глибоке переконання позивача подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим та суперечить його інтересам. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено головуючу суддю Котенко Р. В.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання на 27 квітня 2026 року.
У судове засідання сторони не з`явилися, про час, місце та дату слухання справи повідомлялись належним чином.
09 квітня 2026 року від відповідачки до суду надійшла заява, в якій остання визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, а також просила суд розглядати справу без її участі.
Суд, порадившись на місці, постановив відкласти судове засідання на 18 травня 2026 року.
18 травня 2026 року від позивача до суду надійшла заява, у якій останній підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, а також просив суд розглядати справу без його участі.
28 квітня 2026 року та 18 травня 2026 року від відповідачки до суду надійшла заява, в якій остання визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, а також просила суд розглядати справу без її участі. Крім того, відповідачка просила суд відновити їй дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ".
Беручи до уваги, що справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін про судове засідання, тобто їх явка є не обов`язковою, враховуючи подані позивачем та відповідачкою заяви, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 18 лютого 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 62. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1 .
Від шлюбу подружжя має доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
Позивач вказує, що подальше спільне проживання та збереження родини є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. 
Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу.
Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.
Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України).
Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 665,60 грн, інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 665,60 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 18 лютого 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області за актовим записом № 62 - розірвати.
Відновити відповідачці дошлюбне прізвище - " ОСОБА_1 ".
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову на підставі квитанції до платіжної інструкції №1.556146725.1 від 03.03.2026 у розмірі 665,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя   Р. В. Котенко