Справа № 199/4200/26
(2/199/4609/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

23.07.2026 

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в особі головуючого судді Спаї В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ: 
АТ «Таскомбанк » звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за заявою-договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №0/23297604-VR від 29.11.2023 р. в розмірі 83 568 грн. 72 коп., оскільки відповідач допустив порушення виконання грошового зобов`язання. 
Відповідач скористався правом надання відзиву на позовну заяву, в якому зазначив про визнання ним позову частково: виключно в межах суми основного боргу (тіла кредиту) у розмірі 48 765,69 грн. В частині стягнення відсотків, комісій, штрафів та пені відповідач позов не визнав та просив суд застосувати до спірних правовідносин наявність у нього пільг, передбачених п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (щодо звільнення від нарахування відсотків та штрафних санкцій), оскільки він є військовослужбовцем, призваним під час мобілізації.
Процесуальні дії у справі:
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 13.04.2026 р. прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 – 80 ЦПК України, встановлено, що 29 листопада 2023 р. між АТ «Таскомбанк» та відповідачем було підписано заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 0/23297604-VR.
На підставі укладеного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт у сумі 50 000,00 грн. зі строком користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Згідно з умовами договору, процентна ставка за користування кредитом становить 83 %. Проценти нараховуються щоденно на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/факт) та підлягають сплаті щомісяця у складі обов`язкового мінімального платежу.
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку.
Відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, про що визнав у відзиві на позовну заяву. Відповідач позов визнав частково: виключно в межах суми основного боргу (тіла кредиту) у розмірі 48 765,69 грн. В частині стягнення відсотків, комісій, штрафів та пені позовні відповідач позов не визнав та просив суд застосувати до спірних правовідносин наявність у відповідача пільг, передбачених п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (щодо звільнення від нарахування відсотків та штрафних санкцій), оскільки він є військовослужбовцем, призваним під час мобілізації. 
Відповідачем надана довідка №395/31 від 07 травня 2025 р., видана т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 про те, що солдат ОСОБА_1 був призваний по мобілізації та перебуває на військовій службі з 02.05.2025 р. по теперішній час.
За підрахунком позивача, станом на 16.01.2026 р. заборгованість відповідача за заявою-договором №0/23297604-VR від 29.11.2023 р. становить 83 568,72 грн., з яких 50 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту (зокрема, прострочена), 33 568,72 грн. – заборгованість за процентами (зокрема, прострочена). 
Наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростований.
Правовідносини між учасниками справи виникли з захисту прав кредитора у грошовому зобов`язанні, яке виникло на підставі договору. і
Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову частково, враховуючи наступне. 
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
З прийняттям 03 вересня 2015 року Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису.
Судом встановлено, що 29 листопада 2023 р. у між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір № 0/23297604-VR про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Укладення договору здійснювалося сторонами шляхом підписання Заяви-договору, яка є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку, та діє з моменту її підписання Сторонами до повного виконання зобов`язань.
Відповідно до умов заяви-договору відповідачу відкрито поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 , а також передбачено надання послуги кредитування рахунку (кредитної лінії) та встановлено кредитний ліміт у сумі 50 000,00 грн. зі строком користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією.
Згідно з умовами договору відповідач підтвердив, що до укладення Договору ознайомлений з його умовами, у тому числі Публічною пропозицією, ДКБО, Тарифами, Правилами користування електронними платіжними засобами, емітованими АТ «Таскомбанк», умовами відкриття та обслуговування рахунків, отримання споживчого кредиту та іншою інформацією, передбаченою законодавством України.
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок, що підтверджується випискою по особовому рахунку.
Наведене свідчить про належне укладення кредитного договору шляхом використання електронного підпису сторонами.
Відтак після підписання заяви-анкети у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредитні кошти та сплачувати проценти за користування кредитом. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань.
Отже, у даній справі позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення між сторонами кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів та наявність підстав для стягнення заборгованості.
Звертаючись до суду з позовом, АТ «Таскомбанк» зазначає, що умови заяви-договору №0/23297604-VR від 29.11.2023 р. відповідачем належним чином не виконуються, кредитні кошти та нараховані проценти у встановлені договором строки не сплачуються, що призвело до утворення заборгованості.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 16.01.2026 р. заборгованість відповідача за заявою-договором № 0/23297604-VR від 29.11.2023 р. становить 83 568 грн. 72 коп., з яких: 50 000 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту (зокрема, прострочена) та 33 568 грн. 72 коп. – заборгованість за відсотками (зокрема, прострочена).
За таких обставин, ураховуючи, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором перед банком, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати належне виконання зобов`язань, на яке розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, позивачем доведений факт наявності заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту у розмірі 50 000,00 гривень.
Суд вважає, що вищевказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі, оскільки доказів погашення відповідачем не надано.
Розглядаючи вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами у розмірі 33 568,72 гривень, суд виходить з того, що позивачем надано розрахунок заборгованості, згідно з яким заборгованість за процентами за користування кредитом станом на 16.01.2026 року становить 33 568,72 грн.
Відповідачем надана довідка № 395/31 від 07 травня 2025 року видану т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 про те, що солдат ОСОБА_1 призваний по мобілізації та перебуває на військовій службі з 02.05.2025 року по теперішній час.
Відповідач просить суд врахувати про застосування до спірних правовідносин пільг, передбачених п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (щодо звільнення від нарахування відсотків та штрафних санкцій), оскільки він є військовослужбовцем, призваним під час мобілізації.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У статтях 1 та 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У звязку з особливым характером військової служби, яка повязана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
В пункті 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) — штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до обєктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього обєкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Конструкція пункту 15 статті 14 Закону № 2011-ХІІ не передбачає звільнення військовослужбовців та членів їхніх сімей від сплати відсотків за користування кредитом, а лише визначає умови, за яких такі відсотки не нараховуються. Законодавець чітко встановив, що ці умови пов`язані з певними періодами проходження військової служби.
Враховуючи, що відповідач набув статусу військовослужбовця (або його дружина/чоловік) з 02.05.2025 року, нараховані після цієї дати відсотки за користування кредитом (за період з 01.05.2025 по 15.01.2026 року включно у розмірі 24 196,13 грн.) підлягають виключенню з розрахунку на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України № 2011-XII.
Водночас, за період до набуття статусу військовослужбовця (до 02.05.2025 року, тобто по квітень 2025 року включно) позивачем були нараховані відсотки на загальну суму 43 672,14 грн. З урахуванням здійснених відповідачем платежів на погашення відсотків у сумі 34 299,55 грн., непогашена заборгованість по відсотках, яка виникла до 02.05.2025 р., підлягає сплаті та складає 9 372,59 грн.
Отже, стягненню підлягає заборгованість у загальному розмірі 59 372,59 грн., з яких: 50 000,00 грн. — тіло кредиту, 9 372,59 грн. — заборгованість по відсотках, яка виникла до 02.05.2025 року). 
В задоволенні решти вимог щодо стягнення відсотків, нарахованих після 02.05.2025 р. в сумі 24 196,13 грн. слід відмовити. 

Щодо розподілу судових витрат.
Керуючись нормами ч. 1 ст. 133 та ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи види судових витрат по справі та результат розгляду справи, а також розмір сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору (2662,40 грн.), для суду наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останнім при зверненні до суду судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 892,72 грн. (враховуючи наступний розрахунок: 59 372,59 х 2662,40: 83 568,72). 
Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264, 265, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ: 

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ: 09806443) заборгованість у розмірі 59 372 (п`ятдесят дев`ять тисяч триста сімдесят дві) грн. 59 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ: 09806443) судовий збір у розмірі 1 892 (одна тисяча вісімсот дев`яносто дві) грн. 72 коп. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Дата виготовлення повного судового рішення 23.07.2026 р. 

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя В.В.Спаї