| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/25867/19 Суддя (судді) першої інстанції: Михайлик А.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Парінов А.Б.,
судді: Беспалов О.О.,
Ключкович В.Ю.,
при секретарі судового засідання: Андрейченко К.Е.,
за участю учасників судового процесу:
від позивача: Харко Д.М.;
від відповідача (апелянта): Тутик О.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТ ТРЕЙДІНГ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАНТ ТРЕЙДІНГ" звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 11.12.2019 № 03402615050101 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 3 283 860,00 грн та № 03392615050101 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на 3 112 038,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що зазначені рішення прийнято за наслідками документальної планової виїзної перевірки, проведеної з 30.07.2019 по 25.10.2019, актом якої від 01.11.2019 № 91/26-15-05-01-01 констатовано відображення в податковому обліку наслідків господарських операцій із Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП", що не мали фактичного відбуття. Позивач наполягав, що висновки акта ґрунтуються на припущеннях і податковій інформації, тоді як усі первинні документи за договором купівлі-продажу природного газу від 31.01.2018 № 2-2 наявні, розрахунки проведено в повному обсязі, а придбаний газ реалізовано іншим суб`єктам господарювання, серед яких бюджетні установи.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року позов задоволено частково
визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.12.2019 № 03402615050101 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 3 283 860,00 грн, у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 2 627 088,00 грн, за штрафними санкціями - 656 772,00 грн;
визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.12.2019 № 03392615050101 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на 3 112 038 грн, у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 2 489 630 грн, за штрафними санкціями - 622 408,00 грн.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року виправлено описку в першому абзаці резолютивної частини цього рішення шляхом зазначення про задоволення позову повністю замість частково.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи містять достатні відомості про зміст та обсяг господарських операцій з постачання природного газу, їх учасників, дату і місце складання, а тому підтверджують фактичне здійснення цих операцій; податкова інформація щодо контрагента носить інформативний характер і стосується періодів, що передували спірним операціям; кримінальне провадження закрито, а вироку у ньому не ухвалювалося; доводи про неузгодження актів приймання-передачі з оператором газотранспортної системи спростовані листом АТ "УКРТРАНСГАЗ".
Не погоджуючись із цим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду першої інстанції, на думку апелянта, не відповідає вимогам частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки судом не з`ясовано всіх обставин справи та не надано належної правової оцінки наявним у справі доказам у їх сукупності, а також не дотримано принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи та не вжито активних заходів для встановлення об`єктивної істини. Апелянт зазначає, що акти приймання-передачі природного газу не містять обов`язкових реквізитів, передбачених статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема прізвищ, імен, по батькові та посад осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати осіб, які підписували первинні документи від імені ТОВ «ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП». Крім того, податкова інформація, за доводами апелянта, свідчить про відсутність у контрагента основних засобів, виробничих і товарних запасів та трудових ресурсів, подання звітності з податку на додану вартість лише за окремі періоди, неподання звітів за формою № 1-ДФ, придбання непрофільної номенклатури товарів із подальшою реєстрацією податкових накладних на природний газ, а також наявність заборгованості перед бюджетом у сумі 29 534 819,30 грн. Також апелянт посилається на здійснення щодо контрагента досудового розслідування у кримінальному провадженні № 32018100000000053 від 19 квітня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, пов`язаних зі схемою імпорту природного газу поза системою оподаткування, зазначаючи, що ОСОБА_1 , який підписував договір із позивачем, є фігурантом цього кримінального провадження. На думку апелянта, природний газ імпортного походження не було випущено у вільний обіг, а оформлення документів щодо його продажу суперечить вимогам статті 196 Митного кодексу України. Крім того, у наданих до перевірки документах відсутнє підтвердження надання актів приймання-передачі природного газу оператору газотранспортної системи для узгодження обсягу переданого газу, що, як зазначає апелянт, не відповідає умовам договору та положенням Кодексу газотранспортної системи України.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТ ТРЕЙДІНГ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень та призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні, продовживши строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилаючись на безпідставність доводів апелянта просив залишити рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року без змін.
18 серпня 2026 року представники сторін, беручи участь у судовому засіданні, підтримали викладені ними правові позиції.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів встановила такі обставини.
31.01.2018 між ТОВ "ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП" як оптовим продавцем і ТОВ "АВАНТ ТРЕЙДІНГ" як оптовим покупцем укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2-2. За пунктом 1.4 договору покупець купує газ для його подальшої реалізації та не використовує його як паливо або сировину. За пунктом 3.1 продавець передає покупцю газ у фізичних та/або віртуальних точках входу і виходу газотранспортної системи, визначених оператором газотранспортної системи; право власності на газ переходить з дати підписання сторонами акта приймання-передачі газу та комерційного акта приймання-передачі.
Договір від імені ТОВ "ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП" підписав ОСОБА_1 на підставі посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петріцькою А.П. довіреності від 30.01.2018, зареєстрованої в реєстрі за № 585, 586, якою його уповноважено підписувати будь-які договори від імені цього товариства. Від імені ТОВ "АВАНТ ТРЕЙДІНГ" договір підписав Філоненко О.І. на підставі довіреності від 26.09.2017, посвідченої приватним нотаріусом Соловяненко І.В. та зареєстрованої в реєстрі за № 1353.
У січні - квітні 2018 року сторони уклали дев`ять додаткових угод, якими узгодили обсяги і ціну газу, та склали акти приймання-передачі природного газу імпортного походження за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 на загальну суму 16 597 530,00 грн, у тому числі вартість без податку на додану вартість 13 831 275,00 грн і податок на додану вартість 2 766 255,00 грн.
На виконання пункту 3.3 договору сторони склали окремі акти приймання-передачі природного газу у віртуальній торговій точці. Акт за січень 2018 року на обсяг 84,846 тис. куб. м містить відмітку про узгодження обсягів з ПАТ "УКРТРАНСГАЗ". Листом АТ "УКРТРАНСГАЗ", наданим на адвокатський запит, оператор газотранспортної системи підтвердив узгодження ще дев`яти актів приймання-передачі природного газу у віртуальній точці від ТОВ "ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП" до ТОВ "АВАНТ ТРЕЙДІНГ": від 28.02.2018 № 0102180091 на 15,154 тис. куб. м, № 0102180093 на 140,318 тис. куб. м та № 0102180092 на 59,682 тис. куб. м; від 31.03.2018 № 01/03/18/0106 на 100 тис. куб. м, № 01/03/18/0105 на 300 тис. куб. м та № 01/03/18/0107 на 500 тис. куб. м; від 30.04.2018 № 01/04-18/0086 на 100 тис. куб. м, № 01/04-18/0087 на 350 тис. куб. м та № 01/04-18/0088 на 350 тис. куб. м.
Розрахунки за газ проведено у безготівковій формі двадцятьма сімома платіжними дорученнями у період з 07.02.2018 по 06.07.2018, частину з них - на рахунки ТОВ "ГЕРЕКС ГРУП" на підставі договору про відступлення права вимоги від 07.06.2018 № 07/06 та відповідного повідомлення ТОВ "ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП" від 07.06.2018. Заборгованість за проведеними операціями відсутня, що зафіксував сам контролюючий орган на аркуші 7 акта перевірки.
За фактом здійснення операцій ТОВ "ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП" склало та зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні; недоліків їх оформлення суд першої інстанції не встановив, і про такі недоліки в акті перевірки не зазначено. На дати спірних операцій контрагент був зареєстрованим платником податку на додану вартість, свідоцтво якого анульовано лише 29.07.2019.
Придбаний у ТОВ "ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП" природний газ позивач реалізував іншим суб`єктам господарювання, що підтверджується договорами, актами приймання-передачі, податковими накладними ТОВ "АВАНТ ТРЕЙДІНГ" та квитанціями про реєстрацію цих накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: ТОВ "А2-ГАЗ" за договором від 13.04.2018 № 05, актом приймання-передачі від 30.04.2018 та податковою накладною від 13.04.2018 № 215 на обсяг 350 тис. куб. м; ТОВ "Юр-Газ" за договором від 10.10.2018 № 30-ПСГ, актом від 11.10.2018 № 562/04-18, узгодженим з АТ "УКРТРАНСГАЗ", та податковою накладною від 11.10.2018 № 501; ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Теплобуд" за договором від 10.04.2018 № 05, актом приймання-передачі від 30.04.2018 та податковою накладною від 10.04.2018 № 194 на обсяг 350 тис. куб. м; Дніпропетровському державному університету внутрішніх справ за договором від 19.02.2018 № 48/18, актами від 26.04.2018 № 48/03 і від 11.07.2018 № 48/05 та податковими накладними від 26.04.2018 № 264 і від 13.07.2018 № 403 на обсяг 145,503 тис. куб. м; ПрАТ "Львівський електроламповий завод "ІСКРА" за договором від 19.12.2016 № 009 з додатковою угодою від 01.03.2018 № 20, актом приймання-передачі від 31.03.2018 та податковими накладними від 14.03.2018 № 106, від 22.03.2018 № 143, від 26.03.2018 № 149, від 27.03.2018 № 154, від 28.03.2018 № 156 і від 30.03.2018 № 177; Новоград-Волинському промислово-економічному технікуму за договором від 18.01.2018 № 2-Т з п`ятьма додатковими угодами, актами приймання-передачі за січень і березень 2018 року, проміжними актами від 20.03.2018 № 03 і від 13.04.2018 № 04 та податковими накладними від 15.02.2018 № 56, від 07.03.2018 № 101, від 22.03.2018 № 144 і від 13.04.2018 № 208; Управлінню освіти Херсонської міської ради за договором від 13.02.2018 № 306 з двома додатковими угодами, актом приймання-передачі за березень 2018 року на обсяг 240,147 тис. куб. м та податковими накладними від 11.04.2018 № 198, від 12.04.2018 № 200 і від 17.04.2018 № 223; Відділу освіти Христинівської районної державної адміністрації Черкаської області за договором від 30.01.2018 № 10 із сімома додатковими угодами, актами приймання-передачі від 28.02.2018 і від 31.03.2018 та податковими накладними від 06.03.2018 № 96, від 12.03.2018 № 103, від 06.04.2018 № 189, від 11.04.2018 № 197 і від 12.04.2018 № 203; Відділу освіти, сім`ї та молоді Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області за договором від 26.02.2018 № 66 з двома додатковими угодами, актом приймання-передачі за березень 2018 року, проміжними актами та податковими накладними від 29.03.2018 № 169, від 30.03.2018 № 176, від 05.04.2018 № 185, від 26.04.2018, від 27.04.2018 № 266 і від 04.05.2018 № 274; Відділу освіти Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області за договором від 05.02.2018 № 30 з п`ятьма додатковими угодами, актом приймання-передачі від 31.03.2018, проміжними актами та податковими накладними від 30.03.2018 № 174 і № 175, від 18.04.2018 № 232, від 19.04.2018 № 233, від 05.05.2018 № 275, від 10.05.2018 № 281 і від 12.06.2018 № 353; Відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області за договором від 02.02.2018 № 11/18, актами приймання-передачі від 26.02.2018, від 06.03.2018, від 23.03.2018, від 29.03.2018, від 13.04.2018 № 7 і від 26.04.2018 № 8 та податковими накладними від 26.02.2018 № 77, від 06.03.2018 № 97, від 23.03.2018 № 147, від 29.03.2018 № 168, від 13.04.2018 № 211 і від 26.04.2018 № 262; Відділу освіти Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області за договором від 16.03.2018 № 16-Т з двома додатковими угодами, актом приймання-передачі від 10.04.2018 та податковою накладною від 10.04.2018 № 193.
Рух коштів як за придбання газу в ТОВ "ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП", так і за його подальшу реалізацію підтверджується засвідченою банком випискою АТ "Ощадбанк" від 18.12.2019 по рахунку позивача за період з 01.01.2018 по 30.11.2018.
Постановою старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу СУ ФР Головного управління ДФС у м. Києві від 13.05.2020 кримінальне провадження № 32018100000000053, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2018, закрито.
Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України та Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
За пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Пунктом 198.3 статті 198 цього Кодексу визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Абзацом третім пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
За статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Згідно з частиною першою статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає перелік обов`язкових реквізитів первинних документів, серед яких посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Ця ж норма встановлює, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За частиною третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У постанові від 04 серпня 2026 року у справі № 640/294/20 Верховний Суд зазначив: "Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат". У цій же постанові Верховний Суд вказав: "підтвердженням господарської операції виходячи з визначення, наведеного в Законі № 996-ХIV, є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції".
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19 виснувала, що податкова інформація, на підставі якої контролюючий орган робить висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів, носить виключно інформативний характер, не відповідає критерію юридичної значимості, не є допустимим і достовірним доказом у розумінні процесуального закону та сама собою не доводить і не може свідчити про наявність податкових правопорушень; порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.
Виходячи з наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги.
Колегія суддів розглянувши посилання апелянта на відсутність обов`язкових реквізитів первинних документів та неможливість ідентифікувати підписантів зазначає наступне. Суд першої інстанції встановив, що акти приймання-передачі містять відомості, які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції: розшифровка підпису безпосередньо біля нього відсутня, проте у верхній частині акта визначено осіб, які його підписують. Це прямо відповідає частині другій статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", яка допускає альтернативу особистого підпису у вигляді інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, і виключає невизнання господарської операції через неістотні недоліки документів. Крім того, у матеріалах справи наявна посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петріцькою А.П. довіреність від 30.01.2018, зареєстрована в реєстрі за № 585, 586, якою ОСОБА_1 уповноважено підписувати будь-які договори від імені ТОВ "ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП". Цей документ був у розпорядженні контролюючого органу під час перевірки і сам відповідач в акті перевірки зазначив, що договір з позивачем підписав саме ОСОБА_1 . Таким чином, особа, яка діяла від імені контрагента, ідентифікована документально і нотаріально, а довід апелянта про неможливість такої ідентифікації суперечить наявним у справі доказам.
Щодо доводу про податкову інформацію стосовно контрагента. Наведені апелянтом відомості про відсутність основних засобів, виробничих і товарних запасів, трудових ресурсів, про подання звітності лише за окремі періоди та про придбання непрофільної номенклатури є податковою інформацією, яка за наведеною вище позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/3364/19 носить виключно інформативний характер і сама собою не доводить наявності податкових правопорушень. Незалежно від цього довід відхиляється і з фактичних підстав: наведена в акті перевірки інформація стосується звітів про нарахування єдиного внеску за липень - жовтень 2017 року та балансу і фінансового звіту за 2017 рік, тоді як спірні господарські операції відбувалися в січні - квітні 2018 року. Інформація про стан ресурсів контрагента у періоді, що передував операціям, не може підтверджувати неможливість їх виконання у наступному періоді. Розбіжність номенклатури придбаних і реалізованих контрагентом товарів за даними Єдиного реєстру податкових накладних є непрямим міркуванням щодо джерела походження газу, тоді як фактичний перехід газу до позивача підтверджено обліком незалежного оператора газотранспортної системи. Зустрічної звірки щодо взаємовідносин позивача з контрагентом у порядку пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України контролюючий орган не проводив. А отже, сукупність доказів руху активів переважає над податковою інформацією, покладеною в основу висновків акта перевірки.
Посилання апелянта на неврахування судом наявності кримінального провадження суд відхиляє. Постановою старшого слідчого з особливо важливих справ від 13.05.2020 кримінальне провадження № 32018100000000053 закрито, і апеляційна скарга цю обставину не спростовує та навіть не згадує. Вироку, який мав би преюдиційне значення для адміністративного суду в питанні, чи мали місце відповідні дії та чи вчинені вони конкретною особою, у цьому провадженні не ухвалювалося. Крім того, предметом досудового розслідування були обставини ухилення від сплати податків під час переміщення товарів через митний кордон України, а не відображення в податковому обліку операцій, які не відбулися. У постанові від 04 серпня 2026 року у справі № 640/294/20 Верховний Суд зазначив: "Саме по собі: лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання в його межах від посадової особи відомостей щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише відсутність у контрагентів платника податків матеріальних і трудових ресурсів; лише недоліки в оформленні первинних документів або відсутність окремих документів тощо - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій". Таким чином, факт досудового розслідування, до того ж закритого, підставою для висновку про нереальність спірних операцій бути не може.
Щодо доводу про невипуск газу у вільний обіг і порушення статті 196 Митного кодексу України- такий стосується дій третьої особи - постачальника, а не позивача. Позиція апелянта в цій частині є внутрішньо суперечливою: стверджуючи, що операції не відбулися, контролюючий орган водночас виходить з того, що природний газ було фізично ввезено на митну територію України і в подальшому продано. Друге твердження виключає перше, оскільки ґрунтується на визнанні існування та руху товару. Доказів того, що позивач знав або міг знати про недотримання постачальником митних процедур, контролюючий орган не надав. За позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/3364/19 порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. А отже, можливі порушення митного законодавства постачальником не позбавляють позивача права на податковий кредит і на врахування витрат.
Посилання на ненадання актів приймання-передачі оператору газотранспортної системи - спростований прямим доказом: акт за січень 2018 року містить відмітку про узгодження обсягів з ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", а листом АТ "УКРТРАНСГАЗ" підтверджено узгодження дев`яти актів приймання-передачі природного газу у віртуальній точці за лютий, березень і квітень 2018 року з наведенням їх номерів і обсягів. Отже, весь спірний період січня - квітня 2018 року охоплений підтвердженням оператора газотранспортної системи, який не є учасником спірних операцій і веде облік переданого газу в силу вимог Кодексу газотранспортної системи України. Апеляційна скарга цей лист не згадує і не оспорює, хоча саме він покладений судом першої інстанції в основу висновку про фактичний рух активу.
Таким чином, реальність спірних господарських операцій підтверджена трьома незалежними групами доказів: обліком оператора газотранспортної системи щодо передачі газу у віртуальній точці, повним безготівковим розрахунком без залишку заборгованості, що визнав сам контролюючий орган, та подальшою реалізацією придбаного газу дванадцятьом покупцям, серед яких вищий навчальний заклад, технікум і відділи та управління освіти чотирьох областей. Факт використання придбаного товару в господарській діяльності позивача контролюючий орган не спростував ані в акті перевірки, ані під час судового розгляду, а обставини подальшої реалізації газу в акті перевірки не досліджувалися взагалі. З урахуванням наведеної позиції Верховного Суду про те, що наслідки для податкового обліку створює саме фактичний рух активів, зазначені обставини підтверджують дійсний рух газу від ТОВ "ДЕЛЬТА АКТИВ ГРУП" до позивача та в подальшому до кінцевих споживачів.
Щодо доводів про невідповідність рішення вимогам частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та недотримання принципу офіційного з`ясування обставин. Суд першої інстанції дослідив договір від 31.01.2018 № 2-2, дев`ять додаткових угод, акти приймання-передачі природного газу, акти приймання-передачі у віртуальній торговій точці, платіжні доручення, зареєстровані податкові накладні, лист АТ "УКРТРАНСГАЗ", постанову про закриття кримінального провадження та документи щодо подальшої реалізації газу, навівши мотиви відхилення кожного заперечення відповідача. Апелянт не зазначив жодної конкретної обставини, яка залишилася поза дослідженням, і не назвав доказу, якому суд не надав оцінки. 
Обов`язок довести правомірність податкових повідомлень-рішень від 11.12.2019 № 03402615050101 та № 03392615050101 покладався на контролюючий орган за частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України. Цей обов`язок відповідач не виконав: жоден із наведених ним чинників не є самостійною і достатньою підставою для висновку про нереальність операцій, а в сукупності вони не спростовують прямих доказів руху активів і коштів. Відтак висновки акта перевірки про заниження податку на прибуток на 2 489 630,00 грн та податку на додану вартість на 2 627 088,00 грн є безпідставними, а суд першої інстанції правильно визнав оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та скасував їх.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до відтворення змісту акта перевірки та незгоди з оцінкою доказів, здійсненою судом першої інстанції.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 та статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 90, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

(повний текст постанови суду виготовлено 21 серпня 2026 року)