ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/771/25  Номер провадження 33/814/448/26 | Головуючий у 1-й інстанції Мальцев С. О.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року | м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бовдира С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бовдира С.І., постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 29 січня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 665 гривень 60 копійок судового збору.
За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 09 серпня 2025 року о 21 годині 35 хвилин по вул. Вознесенській, 2 у сел. Котельва в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом – мопедом «ЯМАХА ВІВО», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі адвокат Бовдир С.І. просить скасувати постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 29 січня 2026 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: по справі відсутні об`єктивні, достовірні, належні й допустимі докази про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був водієм і зупинявся поліцією; протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням строку, передбаченого ст.254 КУпАП, більше ніж на два місяці, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, містить обставини, які не відповідають дійсності, він і долучені до нього докази є недопустимими.
Суд апеляційної інстанції заслухав думку адвоката на підтримку апеляційної скарги, вивчив матеріали справи, проаналізував доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Вимогами п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 09 серпня 2025 року о 21 годині 35 хвилин по вул. Вознесенській, 2 у сел. Котельва ОСОБА_1 у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом – мопедом «ЯМАХА ВІВО», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
Наведені вище обставини підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких убачається те, що 09 серпня 2025 року приблизно о пів на 22 годину ОСОБА_1 керував транспортним засобом – мопедом марки «ЯМАХА», н.з. НОМЕР_1  (зафіксовано як рух цього транспортного засобу із застосуванням механічної дії двигуна, так і факт керування ним ОСОБА_1 ), і був зупинений поліцією. Окрім того, сам ОСОБА_1 , перебуваючи самостійно як водій на сидінні даного мопеда із працюючим у ньому двигуном, підтвердив факт керування ним цим транспортним засобом і прямування з річки додому, а також те, що він вживав пиво. Затим ОСОБА_1 як водій на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 1, 12 проміле алкоголю в крові, з чим було ознайомлено ОСОБА_1 і поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про те, що вказані результати більше ніж у 10 разів перевищують гранично допустиму норму (0, 2 проміле). Після отриманих показників алкотестера ОСОБА_1 не висловлював незгоди з наведеними вище результатами огляду включно до завершення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння і початку процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6).
Тому доводи апелянта про відсутність об`єктивних, достовірних, належних і допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його зупинки поліцією є неспроможними, оскільки повністю спростовуються відеозаписами, які, будучи доказом, є засобами об`єктивного контролю.
В акті ж огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідній графі ОСОБА_1 письмово своїм підписом підтвердив його згоду з названими вище результатами огляду, отриманими за допомогою застосування технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу (а.с.3).
Також у направленні на огляд на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу ОСОБА_1 письмово підтвердив своє небажання реалізації права на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що засвідчив своїм підписом (а.с.4).
Зафіксовані ж засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини також знаходять своє відображення в змісті роздруківки з технічного засобу «Drager Alcotest 6810», відповідно до якої встановлено перебування ОСОБА_1 , у тому числі на час керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння з результатами 1, 12 проміле алкоголю в крові (а.с.2). Тобто результати зазначеного вище огляду значно (більше ніж у 10 разів) перевищують гранично допустиму норму (0, 2 проміле алкоголю в крові).
Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного й безперечно доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Посилання апелянта на складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням строку, передбаченого ст.254 КУпАП, є необгрунтованими.
Частиною 2 ст.254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
А відповідно до ст.280 КУпАП у подальшому при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» було зазначено про правильність повернення вмотивованими постановами судів протоколів про адміністративні правопорушення, складених неуповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Така сама позиція була висловлена й у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення».
Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було складено 09 серпня 2025 року протягом години після зупинки транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , і факту виявлення вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення (а.с.1).
14 жовтня 2025 року Котелевським районним судом Полтавської області прийнято постанову, за якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП повернуто до СПД №1 ВнП №4 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області для усунення недоліків та виконання вимог ст.256 КУпАП. Це рішення мотивоване тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №417844 від 09 серпня 2025 року в розділі 7: «Місце скоєння та суть адміністративного правопорушення, опис установлених даних» зазначено водія ОСОБА_2 та який керував транспортним засобом, н.з. НОМЕР_2 , які як убачається з наявних матеріалів, ані до ОСОБА_1 , ані до його транспортного засобу ніякого відношення не мають (а.с.20-21).
На виконання вказаного вище судового рішення органом поліції було направлено до місцевого суду належним чином оформлений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 із усунутими в ньому технічними недоліками.
При цьому, в ході здійснення належного оформлення поліцією було лише усунуто саме технічні недоліки першочергово складеного протоколу. Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що як першочергово складений протокол, так і протокол, оформлений після усунення недоліків, у розділах 4 та 6 містили правильну детальну інформацію як щодо анкетних даних особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і відомостей про транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 . Суть правопорушення, яке ставилося у вину ОСОБА_1 - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння в порушення вимог п.2.9 "а" ПДР України, змін не зазнала після здійсненого належного оформлення протоколу.
Зазначення ж поліцією в одному з розділів протоколу в прізвищі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності букви: «т», замість – «с», та в двох останніх цифрах номерного знаку транспортного засобу: «23», замість – «36», є технічними описками. Зазначені вище описки, з огляду на технічний і редакційний характер, не є підставою для закриття провадження щодо ОСОБА_1 і були усунуті на виконання постанови місцевого суду від 14 жовтня 2025 року.
Таким чином, у даному випадку протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було складено з дотриманням строку, передбаченого ч.2 ст.254 КУпАП, а подальше усунення технічних недоліків протоколу на виконання постанови суду першої інстанції від 14 жовтня 2025 року не свідчить про порушення зазначеного строку.
Водночас незначні розбіжності в часі (в декілька хвилин), зафіксованому на відеозаписах, із часом вчинення правопорушення, зазначеним у протоколі, не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених судом обставин і не є підставою для закриття провадження у справі.
Усупереч доводам апелянта, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить тих істотних невідповідностей положенням ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, які би ставили під сумнів його належність, допустимість і достовірність, правильність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП чи вказували би на обмеження його прав, і утворювали би належну й достатню підставу для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Викладена в протоколі фабула містить усі необхідні елементи адміністративного правопорушення, закріплені в диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, викладена чітко й правильно на підставі отриманих доказів про керування ОСОБА_1 транспортних засобом і його перебування в цей час у стані алкогольного сп`яніння, що утворює одну з передбачених диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП форм об`єктивної сторони цього правопорушення, а саме керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.
За таких обставин, із урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП, суд першої інстанції правильно наклав на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бовдира С.І., залишити без задоволення, а постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 29 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду       О.М. Корсун