Справа № 466/3779/26
Провадження № 2/466/2933/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2026 року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючий суддя Едер П. Т.
секретар с/з Якубів І. О.
з участю: позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- 
в с т а н о в и в:
27 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Просила розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 22 березня 2016 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 430; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3 ; судові витрати покласти на відповідача.
Свої вимоги мотивує наступним. 
Позивач зазначає, що вона ОСОБА_1 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , який було зареєстровано 22 березня 2016 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (назва РАЦС), актовий запис №430.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За доводами позивача, оскільки, вони з відповідачем різні за характером, життєвими цінностями і баченням майбутнього, в них постійно виникали конфлікти, суперечки і непорозуміння. Спільне подружнє життя з відповідачем фактично припинене. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають, подружні стосунки відсутні.
За таких обставин позивач вважає, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, подальше спільне проживання, примирення неможливе.
Обґрунтування заперечень відповідача.
Відповідачем ОСОБА_2 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було. 
14 травня 2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» представник відповідача адвокат Кравчук П. І. подав заяву, у якій просив зупинити провадження у справі з наданням сторонами строку для примирення тривалість шість місяців.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 квітня 2026 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на підстави та мотиви, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Просила не надавати їм строк для примирення.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 вважає, що він вживає усіх заходів для примирення, однак враховуючи категоричну позицію позивача, не заперечив проти розірвання шлюбу.
Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.
22 березня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №430.
У шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. У судовому засіданні беззаперечно встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї.
У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий і тривалий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини. Сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, а тому слід шлюб розірвати.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб.
Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, тому суд приходить висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_2 є учасником бойових дій.
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також учасники бойових дій.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач як військовослужбовець та учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору у даній справі.
Водночас, відповідно до частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі звільнення сторони від сплати судового збору судовий збір стягується з іншої сторони або компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки у даній справі відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі закону, а позовні вимоги задоволені частково, суд приходить до висновку, що судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає компенсації за рахунок коштів Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 141, 209, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-
у х в а л и в:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 22 березня 2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №430.
Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України в розмірі 1332,00 грн. (одна тисяча триста тридцять дві гривнi 00 копійок).
Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_3 ».
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено 10.08.2026 року.
Суддя | | П.  Т.  Едер