ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
03.08.2026 | Справа № 910/11636/25 (910/4102/26)

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49000, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 108; код ЄДРПОУ 40081237) Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єги Гедройця, 3, код ЄДРПОУ 40075815)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетбіз трейдіз" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 61; код ЄДРПОУ 32176418)
про стягнення 32 683,13 грн.

В межах справи № 910/11636/25
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр" (49038, м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 4-Б; код ЄДРПОУ 36906312)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетбіз Трейдіз" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 61; код ЄДРПОУ 32176418)
про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П. 

Представники сторін: не викликались 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/11636/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетбіз Трейдіз" на стадії процедури ліквідації, введеної постановою Господарського суду міста Києва від 15.04.2026.
09.04.2026 до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетбіз трейдіз" про стягнення 32 683,13 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2026 (суддя Васильченко Т.В. матеріали справи №910/4102/26 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетбіз трейдіз" про стягнення 32 683,13 грн. передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/11636/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетбіз трейдіз".
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.04.2026 матеріали справи №910/11636/25 (910/4102/26) передано на розгляд судді Чеберяку П.П.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.04.2026 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетбіз трейдіз" про стягнення 32 683,13 грн. до розгляду в межах справи №910/11636/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетбіз трейдіз" та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
29.04.2026 ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.04.2026 було надіслано відповідачу в його електронний кабінет, зареєстрований в підсистемі «Електронний суд».
Правом на подання відзиву відповідач у визначений судом, п`ятнадцятиденний з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду відзиву на позов з доданням доказів, строк не скористався та заперечення на позов не подав.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).
Розглянувши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст. 236, 252 ГПК України.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

04.03.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал» (найменування змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркетбіз Трейдіз», далі - ТОВ «Термінал») в порядку, встановленому ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шляхом накладення електронного цифрового підпису, направлено на Акціонерному товариству «Українська залізниця» заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажу залізничним транспортом №32176418/2020-01 від 04.03.2020.
В свою чергу, 04.03.2020 Акціонерне товариство «Українська залізниця» направило Товариству з обмеженою відповідальністю «Термінал» повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-32176418/2020-01 від 04.03.2020, яким засвідчено прийняття від ТОВ «Термінал» заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомлено про присвоєння позивачу кодів відправника/одержувача: 2183 та платника: 8140721 та про відкриття особового рахунку з ідентичним номером, які повинні використовуватись виключно для перевезення вантажу в межах договору між сторонами. Код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер Договору.
Таким чином, між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця», позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал» (далі - відповідач, замовник) укладено Договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом №99-32176418/2020-01 від 04.03.2020 (далі - договір).
Предметом договору є організація здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, в залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У договору розумінні користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) вагона перевізника не є орендною платою (п. 1 договору).
Пунктом 1.4 договору передбачено, що надання послуг за цим договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу зведеними відомостями та іншими документами.
Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п.1.5 договору).
Відповідно до п. 2.1.4 договору обов`язком замовника є сплата послуг перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передплати за кодом платника. 
Згідно з п. 2.1.5. договору замовник зобов`язаний відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, , необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини.
Відповідно до п. 3.1 договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника тарифів.
За умовами п. 3.4. договору, замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника (крім випадків визначених у договорі про надання послуг перевезення вантажів залізничним транспортом з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника, якщо такий договір укладений між сторонами): під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі - плата за користування власними вагонами перевізника).
Розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюється відповідно до пункту 3.4.2 Договору (п. 3.4.1. договору).
Згідно п. 3.4.2. договору, плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідного типу за формулою: Пвик = (Спл / 24) х tгод х kм, де: Пвик - плата за користування власними вагонами перевізника для відповідного типу вагонів; Спл - ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу власних вагонів перевізника, грн/вагон за добу визначена у додатку 1-2 до договору; 24 - кількість годин у добі; tгод - кількість годин користування вагоном перевізника для відповідного типу вагонів; kм - коригуючий коефіцієнт, що застосовується до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутної відправки. Коефіцієнт встановлюється перевізником та зазначається у додатку 1-2 договору.
Відповідно до п. 3.4.3 договору, моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в п. 3.4. договору, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початок затримки відповідно до Правил користування вагонами.
Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування власними вагонами перевізника у випадках вказаних в п. 3.4. договору, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами перевізника в частині, що не визначена договором, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами.
Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору (п. 1.10 договору).
Строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з перевезення, становить три роки (п.7.3 договору).
Організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги регулюються Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеним між АТ «Укрзалізниця» та ТОВ «Термінал» від 04.03.2020 №99-32176418/2020-01.
Відповідно до письмової угоди №4528/25-0001 від 01.02.2025, укладеною між ТОВ «Автомагістраль-Південь» та ТОВ «Термінал», вагони, які прибувають на адресу ТОВ «Термінал», подаються на під?їзну колію ТОВ «Автомагістраль-Південь».
Виходячи з положень п.З письмової угоди №4528/25-0001 від 01.02.2025, на вантажовідправника/ вантажоодержувача розповсюджуються умови, регламентовані договором про подачу та забирання вагонів / експлуатацію колії, укладеним між «Користувачем / Власником колії» та «Залізницею».
Взаємовідносини залізниці з ТОВ «Автомагістраль-Південь» щодо подачі та забирання вагонів регулюються договором №ПР/М-22259/НЮдч від 26.07.2022 «Про подачу та забирання вагонів ТОВ «Автомагістраль-південь» при станції Орлівщина регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».
За накладними від 20.03.2025 №32516064, від 25.03.2025 №33290006, від 24.06.2025 №33118647, від 09.04.2025 № 33290103 Кам?янець - Подільський - Самар-Дніпровський, від 01.05.2025 №47730551, від 01.05.2025 №47730429 Запоріжжя-Ліве - Орлівщина здійснювалось перевезення вантажу у власних вагонах №52179116, №52815941, №62959101, №56225113, №64236680, №52734803 на адресу одержувача ТОВ «Термінал».
Відповідно до вимог Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, після прибуття вантажу на станції призначення одержувача було повідомлено належним чином, що підтверджується відмітками в графі 49 перевізних документів. Про надання вагонів під вивантаження вантажовласника повідомлено з реєстрацією часу повідомлення у Книзі повідомлень ф.ГУ-2.
Водночас, після прибуття вагони затримувались на коліях станцій призначення з вини вантажоодержувача, а саме, зайнятість під`їзної колії в очікуванні розкредитування та оформлення перевізних документів, що підтверджується актами загальної форми з ГУ-23 № 9 від 06.05.2025, №17 від 10.05.2025, №373 від 30.03.2025, №374 від 30.03.2025, № 382 від 04.04.2025. 
На підпис актів загальної форми №373, №374, №382 вантажовласник не з`явився, про що складено акти загальної форми ф. ГУ-23 № 607, 608 від 02.04.2025, №606 від 08.04.2025.
Подача-забирання вагонів під вантажні операції по станції Самар -Дніпровський- на колії станції, по станції Орлівщина - на під?їзну колію ТОВ «Автомагістраль-Південь» підтверджується пам`ятками ф.ГУ-45 №28, №56, №4, №5, №6, №93, №99.
Враховуючи викладене, на підставі актів загальної форми ф.ГУ-23, пам`яток ф. ГУ-45 за відомостями ф. ГУ-46 №13049001, №25049010, №19059006 та накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 № 11079018 позивачем нараховано плату в розмірі 27 919,62 грн., з яких: за користування вагонами в сумі 26 217,54 грн. та за зберігання вантажу в сумі 1702,08 грн., що підлягають стягненню з відповідача внаслідок затримки вагонів з боку останнього. 
На підпис відомостей ф. ГУ-46 на накопичувальної картки ф. ФДУ-92 вантажовласник не з`явився, про що складено акти загальної форми ф. ГУ-23 від 13.04.2025, №25 від 19.05.2025, 610 від 20.05.2025, № 870 від 11.07.2025.
У зв`язку із наявністю заборгованості, позивачем на адресу відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формування, направлено лист за вих.№ДПридн05/110 від 17.07.2025 про виникнення дебіторської заборгованості та лист за вих.№ДПридн-05/13 від 10.01.2026 про погашення заборгованості. Однак, як слідує з матеріалів справи, вказані листи було повернуто відправнику - позивачу із відміткою «за закінчення терміну зберігання». 
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору. 
Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.
Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно ч. 1 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. 
Частиною першою ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються, зокрема, Статутом залізниць України (далі - Статут), Правилами перевезення вантажів та іншими нормативними актами.
Одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються 
Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом (ст. 46 - Статут).
У разі прибуття вантажу на адресу одержувача, поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом та ін.), останній зобов`язаний прийняти такий вантаж від станції на відповідальне зберігання (ч. 1 ст. 47 Статуту).
Після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність залізницею щодо цього перевезення несе одержувач (ст. 125 Статуту).
Згідно із ст. 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами-суб?єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Порядок та умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999№ 113 (далі - Правила користування вагонами).
Відповідно до п. 2 Правил користування вагонами за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату.
Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадян, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (п. 6 Правил користування вагонами).
Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень б вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги ( п.3 Правил користування вагонами).
Згідно із п. 4 Правил користування вагонами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.
Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці.
У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів.
Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.
У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п. 8 Правил користування вагонами).
Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. (п. 12 Правил користування вагонами).
Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством. (п. 14 Правил користування вагонами).
Положеннями ст. 121 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами:
а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;
б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача;
в) у інших випадках, передбачених Правилами. 
Пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:
а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;
б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; 
в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами). 
Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).
Отже, Статутом залізниць України та Правилами користування вагонами і контейнерами визначено вичерпний перелік випадків, з яких вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, проте в даному випадку, такі обставини відсутні.
Ставки за користування вагонами встановлені у таблиці 1 розділу V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та України від 26.03.2009 № 317 (далі - Збірник тарифів). 
При визначенні часу користування вагонами і контейнерами час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година (п.3 розділу V Збірника тарифів).
Збірником тарифів передбачено погодинні ставки плати за користування вантажними вагонами від 1 до 45 годин окремо для випадків виконання однієї вантажної операції та випадків виконання подвійної вантажної операції. Ставка плати за користування ватажними вагонами понад 45 годин становить 16 грн. за кожну годину за 1 вагон незалежно від виду вантажної операції.
За затримку на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення власних та орендованих вагонів з вини одержувача, відправника або власника (орендаря) вагонів залізниці сплачується плата в розмірі 50% ставок, зазначених у таблиці 1 (п. 5 розділу V Збірника тарифів).
Порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000
за № 866/5087 (далі - Правила зберігання вантажів).
Виходячи з положень п.8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання у вагонах у разі їх затримки з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Термін безоплатного зберігання обчислюється:
- якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці -з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження;
- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття
вантажу;
- при затримці - з моменту затримки.
Відповідно до п.9 Правил зберігання вантажів факт затримки вантажу
засвідчується актом загальної форми.
Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним п.2 Розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов?язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого Наказом Мінтрансзв?язку України від 26.03.2009 № 317, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356.
Пунктом 2.1 п.2 Тарифного керівництва № 1 передбачено окремі ставки збору: -при зберігання вантажів у вагонах - 4,0 грн. за одну тонну; - за зберігання рухомого складу на своїх осях - 5,9 грн. за добу.
У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.
Згідно абз.3 п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника.
Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (далі - Правила складення актів) передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми (п. 1 Правил складання актів).
Акти загальної форми ГУ-23 складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які
беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами (п. 3 Правил складання актів). 
З огляду на викладене в сукупності, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем умов перевезення вантажів залізничним транспортом.
Відтак, перевіривши, наданий позивачем розрахунок плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, суд вважає його арифметично правильним та таким, що відповідає положенням законодавства та умовам договору.
Таким чином, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення грошові кошти в розмірі 27 919,62 грн., з яких: за користування вагонами в сумі 26 217,54 грн. та за зберігання вантажу в сумі 1702,08 грн.
Щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 4763, 51 грн. суд зазначає наступне. 
Згідно п. 5.2 договору, у випадку виникнення заборгованості за договором замовник сплачує перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення платежу. 
За наявності заборгованості, із перерахованих замовником грошових коштів за договором у першу чергу погашається пеня, у другу чергу - основна сума боргу, а залишок коштів зараховується як попередня оплата.
Моментом виникнення заборгованості у замовника є дата відображення на особовому рахунку Замовника вартості фактично наданих перевізником послуг за Договором та / або дата здійснення коригування плати, передбачених договором, за умови відсутності грошових коштів на особовому рахунку замовника в розмірі достатньому для їх оплати.
Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин ) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. 
У доданому до позовної заяви розрахунку, позивачем зазначено період нарахування для стягнення пені з 03.07.2025 по 16.02.2026.
В свою чергу, ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.11.2025 у справі №910/11636/25 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетбіз Трейдіз" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Відповідно до положень ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, серед іншого, не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.
Таким чином, з огляду на положення ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню за період з 03.07.2025 по 18.11.2025 в розмірі 2 630,22 грн.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, враховуючи приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2488,55 грн
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетбіз трейдіз" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 61; код ЄДРПОУ 32176418) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49000, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 108; код ЄДРПОУ 40081237) плату за користування вагонами в розмірі 26 217 (двадцять шість тисяч двісті сімнадцять) грн. 54 коп., збір за зберігання вантажу в розмірі 1 702 (одна тисяча сімсот дві) грн. 08 коп., пеню в розмірі 2 630 (дві тисячі шістсот тридцять) грн. 22 коп. та судовий збір в розмірі 2 488 (дві тисячі чотириста вісімдесят вісім) грн. 55 коп. 
3. В іншій частині позов залишити без задоволення.
4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
5. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П. Чеберяк