Справа 524/5039/26
Провадження 2/524/4699/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2026           м. Кременчук 
Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі 
головуючого судді Мельник Н.П., 
з участю секретаря судового засідання Шаполової К.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ:
До суду надійшов позов ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договором на загальну суму 23 126,40 грн, 2662 грн 40 коп судового збору та 4500,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.
На обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредиті» та ОСОБА_1 укладені такі кредитні договори про видачу кредитних коштів № 71119959 від 24.09.2025 на суму 7000,0 грн; № 6456136 від 21.10.2025 на суму 1300,00 грн.
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання, заборгованість становить загальну суму 23126,40 грн.
Судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою суду відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
15.07.2026 у судове засідання не з`явилися:
представник позивача, про місце, день, час розгляду справи повідомлявся належним чином, у прохальній частині позову просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити;
відповідач, повідомлений належним чином про дату, час, місце розгляду справи на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якого днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
На підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11ЦПК України.
З`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. 
Установлено, що 24.09.2026 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір № 71119959, підписанний одноразовим ідентифікатором "00236", який надіслано на вказану електрону пошту відповідача, чим підтвердив про ознайомлення на повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, правилами надання грошових коштів у кредит, їх змісту, об`єму, зобов`язань, а також наслідки укладання договору.
За кредитним договором позивач надає відповідачу фінансовий кредит у розмірі, та на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором.
Згідно умов кредитного договору сума кредиту визначена в сумі 1000,00 грн, строк кредитування - 30 днів з 24.09.2025 до дати повного повернення кредиту 23.10.2025, процентна ставка / день - 0,375 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту - 15,00 % від суми наданого кредиту, що становить 150,00 грн згідно договору. Реальна річна процентна ставка складає 1779,83 %. 
Розрахунок денної процентної ставки становить 0,875 % (п.п. 2.3 договору).
09.10.2025 за ініціативою відповідача укладено додаткову угоду № 15946725 до договору № 71119959, на суму 6000,00 грн. За умовами якої розмір наданого кредиту становить 7000, 00 грн, змінено денну проценту ставку з 0,345 % та 1%. Додаткова угода підписана одноразовим ідентифікатором "10861".
Факт перерахування відповідачу грошових коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який вказаний ним у заявці, підтверджується електронною платіжною інструкцією № 3c286ca5-3fe8-4af5-9da5-2c833a00e346 від 24.09.2025 про перерахування коштів в розмірі 1000,00 грн та платіжною інструкцією № ed86e83e-b16b-47a1-9b90-f16e51f6cc03 від 09.10.2025 про перерахування коштів в розмірі 6000,00 грн.
Згідно позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору від 24.09.2025 № 71119959 у сумі 18001,80 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за основною сумою; 80,01 грн - заборгованість за процентами; 13921,39 грн - заборгованість за пенею/неустойкою.
Протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його недійсним.
Щодо стягнення процентів за договором № 71119959 в сумі 80,01 грн.
Ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦПК України (ст. 1050 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідачу відомо про обов`язок щодо сплати процентів та комісії за надання кредиту за кредитним договором, оскільки такий обов`язок визначений у договорі та графіку платежів. Включення до тексту договору умови про необхідність оплати відповідачем комісії за надання кредиту та подальше витребування нарахованої комісії, суд вважає таким, що відповідає вимогам законодавства.
Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконаний, докази на підтвердження зазначеного не надані.
З наданого позивачем розрахунку слідує нарахування процентів за користування кредитними коштами в розмірі денної процентної ставки, що не перевищує розмір, встановлений Законом України "Про споживче кредитування", тому підлягає стягненню з відповідача.
Щодо стягнення пені/неустойки за договором № 71119959.
З 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану"» в Україні введений режим воєнного стану. 
Законом України № 2120-IX від 15.03.2020 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений п. 18, згідно якого у період дії воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику наданий кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Розділ IV Закону України «Про споживче кредитування» доповнений п. 61, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
На підставі викладеного, вимога щодо стягнення з відповідача неустойки в сумі 13921,39 грн задоволенню не підлягає.
З урахуванням наведеного позовні вимоги за кредитним договором № 71119959 від 24.09.2025 підлягають частковому задоволенню на суму 4080,41 грн (18001,80 грн – 13921,39 грн пені).
21.10.2025 ТОВ «1 Безпече агентство необхідних кредиті» та ОСОБА_1 уклали договір про надання коштів № 6456136 на суму 1300 грн строком на 360 днів. підписанний одноразовим ідентифікатором «884748» чим підтвердив про ознайомлення з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, правилами надання грошових коштів у кредит, їх змісту, об`єму, зобов`язань, а також наслідки укладання договору
Кредитодавець ідентифікував Відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від «privatbank» за згодою ОСОБА_1 , персональні данні останнього в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав електронні підписи одноразові ідентифікатори.
Згідно умов кредитного договору сума кредиту визначена в сумі 1300,00 грн, строк кредитування - днів з 21.10.2025 до дати повного повернення кредиту 15.10.2026, процентна ставка / день - 0,95 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту - 17,25 % від суми наданого кредиту, що становить 224,25 грн згідно договору. 
Розрахунок денної процентної ставки становить 0,998 % ( 4670,25/1300,00)/360*100%=0,998% (п.п. 2.3.1 договору).
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 6456136 від 21.10.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1 300,00 грн, що підтверджується довідкою АТ «ЮНЕКС БАНК» про успішне проведення платіжної операції № 035481228687 про переказ коштів в розмірі 1 300,00 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Враховуючи наведене вище, Позивач свої зобов`язання за кредитним договором - виконав, а Відповідач порушив обумовлені в договорі строки повернення кредиту, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість по кредитному договору від 21.10.2025 № 6456136 у сумі 5 124,60 грн, з яких: 1300,00 грн - заборгованість за основною сумою; 1000,00 грн - заборгованість за процентами; 224,25 грн –заборгованість за комісією; 2600,00 грн - заборгованість за пенею/неустойкою.
Щодо стягнення процентів за договором № 6456136 в сумі 1000,00 грн.
Ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦПК України (ст. 1050 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідачу відомо про обов`язок щодо сплати процентів та комісії за надання кредиту за кредитним договором, оскільки такий обов`язок визначений у договорі та графіку платежів. Включення до тексту договору умови про необхідність оплати відповідачем комісії за надання кредиту та подальше витребування нарахованої комісії, суд вважає таким, що відповідає вимогам законодавства.
Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконаний, докази на підтвердження зазначеного не надані.
З наданого позивачем розрахунку слідує нарахування процентів за користування кредитними коштами в розмірі денної процентної ставки, що не перевищує розмір, встановлений Законом України "Про споживче кредитування", тому підлягає стягненню з відповідача.
Щодо стягнення пені/неустойки за договором № 6456136.
З 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану"» в Україні введений режим воєнного стану. 
Законом України № 2120-IX від 15.03.2020 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений п. 18, згідно якого у період дії воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику наданий кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Розділ IV Закону України «Про споживче кредитування» доповнений п. 61, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
На підставі викладеного, вимога щодо стягнення з відповідача неустойки в сумі 2600,00 грн задоволенню не підлягає.
Щодо стягнення комісії за договором № 6456136.
10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», ст. 11 якого викладена в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Згідно п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту, до яких включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банківської установи встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту, яка може включати плату за надання інформації про стан кредиту, що споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Протилежна умова договору є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 по справі № 204/224/21.
Виходячи з аналізу п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», викладених у постанові від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19, така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
У кредитному договорі № 6456136 встановлена комісія за надання кредиту в сумі 224,25 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 17,25 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 індивідуальної частини. 
З урахуванням наведеного, вимога про стягнення комісії підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги за кредитним договором № 6456136 від 21.10.2025 підлягають частковому задоволенню на суму 2524,60 грн (5124,60 грн – 2600,00 грн пені).
Відтак, загальний розмір заборгованості по кредитним договорам № 71119959 та № 6456136, що підлягає стягненню з відповідача становить загальну суму 6605,01 грн (4080,41 грн заборгованості за договором № 71119959 + 2524,60 грн заборгованості за договором № 6456136), тобто задоволено на 28,56 % від загальної суми 23123,40 грн. 
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст. 207 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України).
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі ( абз.2 ч. 2 ст. 639 ЦК України).
З аналізу наведених норм, слідує, що будь-який вид укладеного договору на підставі ЦК України може мати електронну форму та є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 по справі № 732/670/19, від 23.03.2020 по справі № 404/502/18, від 07.10.2020 по справі № 127/33824/19.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), п. 6 ч.1ст. 3 якого визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.ст. 610, 611 ЦК України).
Судом установлені порушення відповідачем умов договору шляхом неналежного виконання взятих на себе зобов`язань.
Відповідач не заперечував факт отримання ним у борг коштів та факт укладення договору, протилежних доказів суду не надав.
Досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.
Свої договірні зобов`язання кредитодавець виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Відповідач зобов`язання у визначений договором строк не виконав, контррозрахунку суми заборгованості та процентів за користування кредитними коштами не надано. Існування заборгованості перед позивачем стверджується доданими до позову документами.
Протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним (ми).
Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. Відповідачем протилежного не доведено, наведені позивачем обставини та факти не спростовані. Клопотань, заяв відповідачем не заявлено, у тому числі про участь у засіданні в режимі відеоконференції.
Зміст кредитного договору свідчить про досягнення сторонами згоди відносно всіх істотних умов договору, у тому числі й щодо встановлення процентів.
Протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним(ми).
Положеннями ст. 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010).
Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України).
Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення («Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 по справі № 815/1479/18, від 15.07.2020 по справі № 640/10548/19, від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20.
З урахуванням відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що стверджується доданими документами до позову.
Оскільки позов задоволений частково на суму 6605,01 грн по кредитним договорам № 71119959 та № 6456136 (28,56 % від 23126,40 грн), з відповідача на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути 760,38 грн (28,56 % від 2662,40 грн) судового збору, та 1282,20 грн (28,56 % від 4500,00 грн) витрат на правничу допомогу.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).
Керуючись ст. ст. 5, 12,13,81,77-80, 141, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпече агентство необхідних кредитів».
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпече агентство необхідних кредитів» заборгованість за кредитним договором № 71119959 від 24.09.2025 в сумі 4080 грн41 коп, заборгованість за кредитним договором № 6456136 від 21.10.2025 в сумі 2524 грн60 коп, 760 грн 38 коп судового збору, 1282 грн 20 коп витрат на професійну правничу допомогу. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його не скасування. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпече агентство необхідних кредитів», код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження: м. Київ, площа Арсенальна, 1Б,
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.П. Мельник