Номер провадження 3/754/2300/26
Справа №754/5138/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України
27 липня 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Тарасенко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Деснянського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 19 березня 2026 року близько 18 год. 40 хв. у приміщенні магазину "Фора" по вул. В. Іваниса, 15 у м. Києві, вчинив дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме викрав належні магазину «Фора» товари, а саме: шоколад Milka з арахісом та карамеллю - 2 шт., шоколад Milka з шматочками печива Oreo - 2 шт. на загальну суму 889 грн. 60 коп. без ПДВ.
ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився.
У відповідності з положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 51 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Судом вживалися заходи щодо виклику ОСОБА_1 в судове засідання, направлялись судові повістки про виклик до суду на вказану в протоколі про адміністративне правопорушення адресу місця проживання особи, однак особа, що притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась.Крім того, постановою суду від 09 липня 2026 року до ОСОБА_1 було застосовано привід в судове засідання, виконання якого було покладено на Деснянське УП ГУНП у м. Києві, однак вказана постанова суду не була виконана.
Враховуючи викладене, судом визнано за можливе проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Так, частиною 2 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з наданих суду матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, а саме:
1/ даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №319451 від 19 березня 2026 року;
2/ даними, що містить довідка про вартість викраденого майна станом на 19 березня 2026 року, відповідно до якого вартість викраденого майна становить 889 грн. 60 коп. (без ПДВ);
3/ даними, що містить письмова заява представника ТОВ «Фора» Близнюк М. О. від 19 березня 2026 року про здійснення крадіжки продуктів харчування на суму 889 грн. 60 коп. без ПДВ;
4/ відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, які здійснювали оформлення матеріалів справи.
Суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, оскільки він вчинив дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст.51 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст. 283, 284, 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Накласти на  ОСОБА_1  за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одну тисячу сімсот грн. (1 700 грн.).
Стягнути з   ОСОБА_1   на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять грн. шістдесят коп.).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя -