СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченка, 41а, селище Семенівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 38200
тел. (05341) 9 17 39,e-mail: inbox@sm.pl.court.gov.ua, web: https://sm.pl.court.gov.ua
ідентифікаційний код 02886143 

Справа №547/1145/25
Провадження №2/547/88/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року с-ще Семенівка
Семенівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Самойленко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Вареник К.А.,
учасники судового провадження:
позивачка (відповідачка)  ОСОБА_1 
представник позивачки  (відповідачки) адвокат Чумарний А.І.,
відповідачка (позивачка)  ОСОБА_2 ,
представник відповідачки (позивачки) адвокат Горбенко П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 Семенівського районного суду Полтавської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту родинних відносин), 
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбуОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з вересня 2009 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 ),
УСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення. 
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер двоюрідний брат позивачки по лінії батька ОСОБА_3 . На час смерті він мав у власності майно, зокрема земельну ділянку площею 3,2003 га, кадастровий 5324585100:00:002:0023 та земельну ділянку площею 2,7468 га кадастровий номер 5324585600:00:002:0755. 3 метою переофорення спадщини, позивачка, як спадкоємець за законом, вчасно зверулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Трембач Н.В., проте, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом нотаріус їй відмовила. Свої дії мотивувала тим, що не підтверджується факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. Іншим спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , є його дружина ОСОБА_2 . Оскільки факт відносин між спадкодавцем та спадкоємцем не підтверджується правовстановлюючими документами, у останньої виникла необхідність звернутися до суду із позовною заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , як двоюрідних сестри та брата.
Так, її батько, ОСОБА_4 та батько спадкодавця, ОСОБА_5 були рідними братами. Даний факт підтверджується в матеріалах цивільної справи №547/76/20, яка розглядалася Семенівським районним судом Полтавської області. По даній справі було винесене рішення, в описовій частині якого йдеться посилання на погосподарську книгу №5 Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області, де в записах про членів сім?ї голови двору Євстрата (дід позивачки та дід спадкодавця ОСОБА_3 по лінії батька) зазначена його дружина ОСОБА_6 (баба позивачки та баба спадкодавця ОСОБА_3 по лінії батька), а також їхні діти, серед яких зазначений батько позивачки ОСОБА_4 та батько спадкодавця ОСОБА_5 .
Зазначила, що факт родинних відносин між нею та спадкодавцем ОСОБА_3 , як двоюрідних сестри та брата підтверджується копіями наступних документів: свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00050618319; свідоцтвом про народження ОСОБА_4 ; архівною довідкою №04-16/369 від 24.04.2025; свідоцтвом про народження ОСОБА_3 ; свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 
22.10.2025 позивачка звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення (справа №528/1314/25), але їй було відмовлено у відкритті провадження, оскільки на думку суду, встановлення зазначеного юридичного факту (родинних відносин) необхідне для реалізації спадкових прав після спадкодавця та пов?язане із подальшим вирішенням спору про право на спадкове майно. А тому, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів, у неї виникла необхідність звернутися до Семенівського районного суду із позовною заявою про встановлення юридичного факту родиних відносин між нею та спадкодавцем ОСОБА_3 , як двоюрідних сестри та брата. Від встановлення даного юридичного факту залежить виникнення її права на оформлення спадщини після спадкодавця ОСОБА_3 . Таким чином фактично може виникнути спір, зокрема, з іншим спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , його дружиною ОСОБА_2 .
Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області суду від 20.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; витребувано докази по справі. Призначено підготовче судове засідання.
18.12.2025 через систему «Електронний суд» представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Горбенко П.В. звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбуОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з вересня 2009 року до 06.11.2024). 
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Спільних дітей вони не мають. Після одруження проживали разом з померлим ОСОБА_3 у його будинку по АДРЕСА_1 . За життя у шлюбі, приблизно з початку 2007, ОСОБА_3 почав зловживати спиртними напоями, постійно сварився, не мав постійної роботи, отримував лише грошові кошти за пай. Фактично всі матеріальні витрати лягли на «плечі» дружини, оскільки вона весь час працювала. В подальшому ОСОБА_2 звернулась до суду і заочним рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 17.02.2009 шлюб між ними було розірвано. Близько півроку після розлучення позивачка ОСОБА_2 проживала у своєї матері в АДРЕСА_2 . За цей час ОСОБА_3 неодноразово приходив до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , постійно благав його пробачити, повідомляв, що він дуже сумує, не може без неї жити, просив повернутися до нього в будинок та разом проживати як і раніше однією сім`єю. Таким чином, через півроку після розлучення, приблизно в середині вересня 2009 року, ОСОБА_2 , пробачивши все, повернулася до свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу вона із ОСОБА_3 продовжували жити однією сім`єю, були зареєстровані в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, тримали худобу, займалися огородництвом, мали спільний сімейний бюджет, робили спільні витрати, займалися благоустроєм будинку, купували побутові речі для спільного користування, тобто були пов`язані веденням спільного побуту та домашнім господарством, мали взаємні права та обов`язки, притаманні сім`ї. І хоча інколи були сварки, але продовжували проживати однію сім`єю, як чоловік і жінка. Окрім того, у 2023 році, коли мати ОСОБА_2 - ОСОБА_9 , 1942 року народження, яка проживає по АДРЕСА_2 , почала хворіти та погано пересуватися, оскільки є інвалідом ІІІ групи з дитинства, вони часто разом навідувалися до неї, доглядали, періодично ночували та допомогали по господарству, займалися огородництвом тощо. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка площею 3,2003 га кадастровий номер 5324585100:00:002:0023 та земельна ділянка площею 2,7468 га, кадастровий номер 5324585600:00:002:0755. Так, як ОСОБА_2 і померлий ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з лютого 1997 по 17.02.2009 в якості подружжя в зареєстрованому шлюбі, а з вересня 2009 року по день відкриття спадщини в якості чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу, належить до спадкоємців четвертої черги за законом, як така, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. З метою оформлення спадкових прав, як спадкоємець четвертої черги, ОСОБА_2 вчасно звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного управління нотаріального округу Трембач Н.В. Проте у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом нотаріус відмовила, оскільки нею не надано підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. Таким чином, ОСОБА_2 з метою захисту свої прав звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбуз ОСОБА_3 в період часу з вересня 2009 року до 06.11.2024. 
Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 12.03.2026 прийнято зустрічну позовну заяву представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Горбенка П.В. про встановлення факту, що має юридичне значення (факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбуОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з вересня 2009 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області суду від 25.05.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
11.08.2026 після судових дебатів суд оголсив про перехід до стадії ухвалення рішення, відклавши ухвалення та проголошення рішення до 21.08.2026.
В судовому засіданні ОСОБА_1 просила первісний позов задовольнити у повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.
Представник позивачки адвокат Чумарний А.І. підтримав думку позивачки, зазначив, що наявні достатні докази у справі для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та встановлення факту родинних відносин між нею та померлим ОСОБА_3 як двоюрідних брата та сестри. Разом з тим зазначив, що відсутні підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 про встановлення факту проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу до дня смерті останнього.
Позивачка за зустічним позовом ОСОБА_2 просила зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, не заперечила той факт, що ОСОБА_1 є дворідною сестрою ОСОБА_3 . 
Представник ОСОБА_2 - адвокат Горбенко П.В. підтримав її думку.
Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Чумарний А.І. 26.03.2026 подав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначив, що із тексту зустрічної позовної заяви вбачається, що після розірвання шлюбу (17.02.2009) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продовжували жити однією сім`єю, у т.ч. числі були і на даний час зареєстровані в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, тримали худобу, займалися огородництвом, мали спільний сімейний бюджет, робили спільні витрати, займалися благоустроєм будинку, купували побутові речі для спільного користування, тобто були пов`язані веденням спільного побуту та домашнім господарством, мали взаємні права та обов`язки, притаманні сім`ї. І хоча інколи були сварки, але продовжували проживати однією сім`єю як чоловік жінка. Також у зустрічному позові зазначено, що у 2023 році, коли мати ОСОБА_2 - ОСОБА_9 , 1942 року народження, яка проживає по АДРЕСА_2 , почала хворіти та погано пересуватися, оскільки є інвалідом ІІІ групи з дитинства, вони часто разом навідувалися до неї, доглядали, періодично ночували та допомагали по господарству, займалися огородництвом. Проте, з вимогами викладеними у зустрічній позовній заяві вимушений не погодитися, оскільки вони є суперечливими, не відповідають дійсності, спрямовані для створення штучних обставин щодо безпідставного прийняття спадщини.
Викладені у зустрічній позовні заяві обставини, спростовуються: 1) рішенням Семенівського районного суду від 08.08.2024 року у справі № 547/837/24 (набрало законної сили 10.09.2024); 2) постановою Семенівського районного суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі № 547/735/24 (набрала законної сили 13.08.2024). Згідно фактичних обставин, які встановлені вищевказаними рішеннями судів, можна зробити висновки про те, що: 1) ОСОБА_3 погрожував життю та здоров`ю ОСОБА_2 ; 2) ОСОБА_2 із вересня 2023 року не проживала разом із ОСОБА_3 в одному будинку (за місцем реєстрації); 3) ОСОБА_2 (колишня дружина) постійно виганяла ОСОБА_3 з двору за місцем свого проживання та проживання її батьків; 4) між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбулося припинення стосунків, з чим ОСОБА_3 не міг змиритися; 5) ОСОБА_3 вимагав від ОСОБА_2 щоб вона повернулася до нього. Тому просив відмовити у задоволенні зустрічного позову (а.с. 181-183).
Відповіддю на відзив від 28.04.2026 представник позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 - адвокат Горбенко П.В. зазначив, що відповідачка за зустрічним позовом заперечує факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім`єю, зокрема, стверджує, що вони не мали спільного побуту, не мали взаємних прав та обов`язків, характерних для сімейних стосунків, а тому у задоволенні зустрічного позову просить відмовити. 
Зазначив, що дійсно, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом життя, як і у кожного подружжя, відбувалися періодичні непорозуміння через побут або різні погляди, особливо у зв`язку із зловживанням ОСОБА_3 спиртними напоями. Але коли ОСОБА_3 не вживав алкогольні напої, у їхній родині все було добре. Крім того, посилається на постанову Семенівського районного суду Полтавської області від 31.07.2024 у справі № 547/735/24, згідно з якою ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Так, відповідно до протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.07.2024 потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що 06.07.2024 близько 12 год 00 хв до її домогосподарства прийшов колишній чоловік ОСОБА_3 та намагався вчинити самогубство шляхом повішання. Перед цим систематично вчиняв сварки, в ході яких він висловлювався нецензурною лайкою. Ураховуючи встановлені у справі обставини, судом зроблі висновоки, що упорядником протоколу про адміністративне правопорушення у належний спосіб не доведено вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.173-2 КУпАП, з огляду на відсутність належних і допустимих доказів його вчинення, оскільки за обставин справи ОСОБА_3 намагався вчинити самогубство, а потерпіла ОСОБА_2 його врятувала. Відповідна подія обумовила взаємне емоційне реагування з боку обох сторін. Крім того, суд у справі № 547/837/24 від 08.08.2024 під час винесення рішення серед іншого посилається на ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Крім того, вважає, що притягнення особи до відповідальності за домашнє насильство (адміністративне за ст. 173-2 КУпАП або кримінальне за ст. 126-1 КК) може слугувати доказом у справах про встановлення факту проживання однією сім`єю (цивільний шлюб), оскільки домашнє насильство за законом вчиняється саме між подружжям, колишнім подружжям або особами, що спільно проживають. Судові рішення, протоколи поліції чи обмежувальні приписи підтверджують сімейні відносини та спільний побут. Суди часто використовують матеріали справ про обмежувальні приписи як доказ сімейних відносин. Відповідач за зустрічним позовом посилається на рішення суду від 08.08.2024, за змістом якого позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 на строк 2 місяці, яким були встановлені відповідні обмежувальні заходи. Натомість вказане рішення суду ОСОБА_3 не виконував, а продовжував підтримувати тісні стосунки, притаманні сім`ї з ОСОБА_2 . Докази іншого відповідачка за зустрічним позовом у відзиві не наводить. Вимога закону «не менше ніж п`ять років» є мінімальним порогом для отримання статусу спадкоємця четвертої черги (ст. 1264 ЦК України), тому проживання протягом більшого часу лише підтверджує стійкість відносин. Якщо пара проживала 6, 10 або більше років, цей факт також відповідає вимогам закону, оскільки відносини є «усталеними». Таким чином ОСОБА_2 вважає, що доводи відповідачки за зустрічним позовом не спростовують факту її спільного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`ю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, а саме у період з вересня 2009 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 206-208).
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши наявні в справі докази, приходить до наступних висновків. 
Щодо первісного позову
Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Гребінківським районним відділом ЗАГС Полтавської області 04.12.1974, батьками заявниці ОСОБА_7 є ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (а.с. 6). 
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00050618319 від 12.04.2025 встановлено, що дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - « ОСОБА_1 » (а.с. 7).
Відповідно до архівної довідки Державного архіву Полтавської області від 24.04.2025 №04-16/369 ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі реєстрації актових записів громадянського стану про народження жителів Захарівської сільської ради Семенівського району Полтавської області за 1946 рік є актовий запис №8 від 04.10.1946. Батько - ОСОБА_13 , українець 36 років, колгоспник, місце роботи колгосп ім. Ворошилова. Мати ОСОБА_14 , українка, 34 роки, колгоспниця, місце роботи колгосп ім. Ворошилова, народила всього 4 дитини, 3 з яких на час складання документа живі. Адреса постійного мешкання батьків: с. Захарівка Семенівського району Полтавської області (а.с 9).
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Очеретуватівською сільською радою Семенівського району Полтавської області 14.09.1971, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_15 (а.с. 9 зв.ст.). 
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Центром надання адміністративних послуг Семенівської селищної ради 11.11.2024 (а.с. 10).
З довідки ЦНАП Семенівської селищної ради від 09.12.2025 №4565 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 58 зв.ст.).
Згідно з витягом з Реєстру Семенівської територіальної громади від 17.12.2025 №2025/018864584 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 60).
24.02.2025 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Трембач Н.В. було заведено спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (а.с. 28-44).
17.07.2025 позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Трембач Н.В. з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , проте, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку тим, що не підтверджується факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та спадкоємцем ОСОБА_1 як двоюрідної сестри (а.с. 14).
Відповідачка за первинним позовом ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечила той факт, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 .
Крім того, факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , витягом з ДРАЦС громадян про держану реєстрацію щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00050618319, свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , архівною довідкою №04-16/369 від 24.04.2025, свідоцтвом про народження ОСОБА_3 . 
Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 15.09.2020, справа №547/76/20, первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_16 , Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_17 , про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задоволено частково; визнано за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,20 га, розташовану на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер 5324585100:00:002:0023, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_18 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 170218 від 26.10.2004; у задоволенні первісного позову у іншій частині - відмовлено; у задоволенні зустрічного позову за позовом ОСОБА_16 до ОСОБА_3 , Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_17 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування за законом, відмовлено повністю (а.с. 167-170).
З обставин, встановлених у цивільній справі №547/76/20 від 15.09.2020, вбачається, що: «факт родинних відносин померлої ОСОБА_18 та померлого ОСОБА_5 як сестри і брата підтверджується копією погосподарської книги № 5 Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області, де в записах про членів сім`ї ОСОБА_19 (голова сім`ї) записано: дружина - ОСОБА_14 1912 р.н., син - ОСОБА_20 1938 р.н., син - ОСОБА_5 1941 р.н., син - ОСОБА_4 1946 р.н., дочка - ОСОБА_18 1948 р.н. (а.с.23-24)».
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину тощо.
Відповідно до Роз`яснення Міністерства Юстиції України від 11.10.2011 р. «Окремі питання спадкування», "Ступінь споріднення", тобто кількість народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв`язках. До родичів четвертого ступеня споріднення належать діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки та онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). До родичів п`ятого ступеня споріднення - діти його двоюрідних онуків і онучок (двоюрідні правнуки та правнучки), діти його двоюрідних братів та сестер (двоюрідні племінниці та племінники), діти його двоюрідних дідів та бабок (двоюрідні дядьки та тітки). Родичі шостого ступеня споріднення це - діти його двоюрідних правнуків та правнучок (двоюрідні праправнуки та праправнучки), діти його двоюрідних племінників та племінниць (троюрідні онуки та онучки), діти його двоюрідних дядьків та тіток (троюрідні брати та сестри). У п`яту чергу право на спадкування мають родичі четвертого - шостого ступеня споріднення, якщо відсутні спадкоємці перших чотирьох черг.
Зазначене узгоджується із викладеними у Листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`ясненням суті спадкування за правом представлення, яке полягає в тому, що хоча деякі родичі спадкодавця (його внуки, правнуки, прабаба, прадід, племінники, двоюрідні брати та сестри спадкодавця) не включаються до складу жодної з черг спадкоємців за законом, про те вони не усуваються повністю від спадкування і за певних умов набувають права спадкування.
За таких обставин, суд вважає, що факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як двоюрідних брата і сестри знайшов своє повне підтвердження під час розгляду справи.
Встановлення даного факту породжує для позивачки за первісним позом право на спадщину як спадкоємця п`ятої черги після смерті ОСОБА_3 .
Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення первісного позову.
Щодо зустрічного позову.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи, відкритої щодо майна померлого ОСОБА_3 , іншим спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , є ОСОБА_2 (а.с. 31).
Відповідно до заочного рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 17.02.2009, справа №2-38 2009 рік, встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 43).
Разом з тим, ОСОБА_2 стверджує, що весь час після розлучення і до смерті ОСОБА_3 проживали однією сім`єю в його будинку за адресою АДРЕСА_1 , вели спільне господарство.
На підтвердження зазначеної обставини долучено докази її реєстрації за однією адресою разом з ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 .
Крім того, ОСОБА_2 надала докази, що вона фактично здійснювала оплату комунальних послуг за адресою проживання з померлим ( АДРЕСА_1 ) за споживчий газ, розподіл спожитого газу та електроенергію за період з 2020 року по жовтень 2024 року (а.с. 111-113), поповнювала мобільний телефон ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , 03.11.2024 (а.с. 114) та світлини, зроблені за час проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_3 (а.с. 120-125).
Окрім того, зазначила, що всі витрати на поховання ОСОБА_3 здійснені лише нею, що підтверджується товарним чеком №1 від 09.11.202 9 (а.с. 59). 
Допитані у судовому засіданні свідки надали свідчення про підтвердження факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як чоловіка і дружини після розірвання шлюбу і до його смерті.
Свідок ОСОБА_21 зазначила, що знає ОСОБА_2 давно. З 1999 року ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3 до його смерті. Останній рік доглядала свою маму за місцем проживання останньої, яка була лежача, але приходила до ОСОБА_3 . Відносини були нормальні, жили, вели господарство, тримали худобу та птицю. ОСОБА_3 пив, на роботу майже не ходив, а ОСОБА_2 сама працювала, дбала про господарство, платила за комунальні послуги, купляла йому одяг. На момент смерті він проживав сам, ОСОБА_2 тільки іноді приходила, варила їсти, але він їздив до неї. Перед смерттю бачила його в середу, їхав на велосипеді п`яний, а в п`ятницю ОСОБА_2 зателефонувала і попросила навідати його, бо він не виходив на зв`язок, потім з`ясували, що він помер. Останні п`ять років вони проживали як родина, були разом на огороді, робили ремонт будинку. ОСОБА_2 працювала все життя в колгоспі бухгалтером. Щодо погроз та насильства, то не бачила в будинку, а як ОСОБА_2 пішла жити до мами, то їздив туди і влаштовував сварки, один раз намагався повіситися, обзивав її. Знає, що до ОСОБА_3 було застосовано обмежувальний припис, але все одно він ходив до ОСОБА_2 .
Свідок ОСОБА_22 зазначила, що ОСОБА_2 знає давно, є її подругою, працюють на одній роботі в ПСП «Дружба». ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_23 27 років в АДРЕСА_1 . Знає, що вони одружилися, потім розлучилися, але проживали разом. Останні п`ять років свідок була вхожа в дану родину, ходила на свята, дні народження. Стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були гарні, коли ОСОБА_3 не пив. ОСОБА_2 пішла доглядати свою маму, але до нього приходила. В них було господарство, яке спільно вели. Було відомо, що ОСОБА_2 зверталася до суду для застосування обмежувального припису, але він його не дотримувався. Останній рік, коли ОСОБА_3 не пив, стосунки були нормальні як у подружжя, як п`яний - то ображав ОСОБА_2 . У 2024 році 6 січня на Різдво приносили їм вечерю, як друзі в будинок в АДРЕСА_1 . Про смерть ОСОБА_3 ОСОБА_2 дізналась телефоном від сусідки. Вона їздила до нього через день, не кидала його, привозила їсти, іноді ночувала у нього, а він у неї на АДРЕСА_2 .
Відповідно до постанови Семенівського районного суду Полтавської області від 31.07.2024, справа №547/735/24, ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173^2 КУпАП; провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 185-186).
З обставин вказаної справи вбачається, що судом встановлено наступні обставини: « із протоколу про адміністративне правопорушення від 06.07. 2024 вбачається, що 06.07.2024 близько 12 год 45 хв в АДРЕСА_3 колишній чоловік ОСОБА_3 вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 …»
Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 08.08.2024, справа №547/837/24,заяву ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 задоволено частково; видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 на строк 2 (два) місяці, яким було встановлено такі заходи тимчасового обмеження його прав: 1) заборонити наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) заборонити вести із ОСОБА_2 телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; 3) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею (а.с. 187-189).
При розгляді зазначеної справи судом встановлено, що під час допиту як свідка ОСОБА_2 дала покази, що із ОСОБА_3 розлучилася досить давно. Із вересня 2023 року переїхала жити у будинок своїх батьків у АДРЕСА_2 , а її колишній чоловік ОСОБА_3 залишився жити у будинку у АДРЕСА_1 . Відстань між цими будинками близько 1 кілометра. ОСОБА_3 не змирився з їх розлученням та з припиненням їх стосунків, ледь не щодня приходить до будинку, де вона проживає із батьками, вчиняє суперечки, ображає їх, скандалить, намагається увійти у двір, вимагає щоб вона повернулася до нього. Поліція тричі приїжджала на її виклики, але лише 1 раз склала тимчасовий припис і адміністративний протокол. Інші 2 рази поліцейські лише дали їй на підпис якісь папери. Порадили звернутися до суду. ОСОБА_2 просить видати обмежувальний припис саме на 6 місяців. Вважає, що це зупинить її кривдника ОСОБА_3 . Він намагався демонстративно позбавити себе життя перед нею»
Оцінюючи показання свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи.
Відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 також не заперечувала факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як чоловіка і дружини після їх розлучення, зазначила, що коли її сім`я приїздила на похорон їх родича у 2019 році, то ОСОБА_2 на той час проживала з ОСОБА_3 . Однак пізніше, коли ОСОБА_3 приїздив до них у гості, то він жалівся, що ОСОБА_2 покинула його.
Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Суд вправі встановлювати лише такі факти, які за своїми ознаками є юридичними фактами, тобто такими, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності певних прав.
Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно з ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
За змістом ч. 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачкою за зустрічним позовом надано докази, які підтверджують факт її тривалого проживання з ОСОБА_3 після розлучення, зокрема, до вересня 2023 року. Разом з тим, враховуючи обставини встановлені судом з її показів як свідка у справі № 547/735/24, вбачається , що з вересня 2023 року шлюбні відносини між ними припинились і вона переїхала проживати до батьків. 
Однак, оскільки встановлення даного юридичного факту є необхідним позивачці ОСОБА_2 для реалізації її права на спадщину після померлого ОСОБА_3 як спадкоємця четвертої черги, тобто особи, яка постійно проживала зі спадкоємцем на момент смерті не менше п`яти років, часткове задоволення позовних вимог щодо встановлення факту її проживання як чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу до вересня 2023 року не відповідатиме меті звернення з цим позовом, не призведене до настання юридичних наслідків можливості набути нею право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог зустрічного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати за первісним позовом позивачка (відповідачка) ОСОБА_1 в розмірі 1211,20 грн просила залишити за нею (а.с. 3, 4).
Оскільки у задоволенні зустрічного позову позивачки (відповідачки) ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі, то судові витрати покладаються на неї, та не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 319, 352-354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту родинних відносин) задовольнити.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Очеретувате Кременчуцького району Полтавської області, як двоюрідних сестри та брата.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбуОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з вересня 2009 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 ) відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивачка (відповідачка) - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).
Відповідачка (позивачка) - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).
Рішення ухвалене та проголошене 21.08.2026.

Суддя Л.М. Самойленко