Справа № 273/885/25
Провадження № 2/273/273/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д. С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №359063 від 14.10.2018 року у розмірі 27 048,04 грн., понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 14.10.2018 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту (далі Договір) №359063, шляхом приєднання, через підписання індивідуальної частини договору. Згідно з Договором відповідачу надано кредит у сумі 4500,00 гривень, строком на 20 днів, фіксована процентна ставка за користування кредитом - 1,71 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (624,15 % річних) у межах строку надання кредиту. Відповідач ОСОБА_1 , у свою чергу, зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідачу були перераховані кредитні кошти у сумі 4500,00 грн. на картковий рахунок, вказаний ним при оформленні договору.
12.04.2018 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено Договір факторингу №1, за умовами якого ТзОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги за кредитним договором №784813 від 11.04.2019 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».
Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 17 995,00 грн., а саме : сума основного боргу 4 500,00 грн., сума боргу за процентами – 1620,00 грн., сума боргу за штрафами 11 875,00 грн.
30.01.2019 року укладено додаткову угоду №11 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №12 від 30.01.2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №359063 від 14.10.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Він Фінанс»).
25.07.2024 року відповідно до протоколу загальних зборів №1706 ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» перейменовано на ТзОВ "Він Фінанс".
Через невиконання відповідачем свого обов`язку по поверненню кредитних коштів та сплаті за його користування відсотків, за ОСОБА_1 , перед ТзОВ "Він Фінанс" утворилася заборгованість у сумі 27 048, 04 грн., з яких сума основного боргу 4500,00 грн., сума боргу за процентами 1620,00 грн., сума боргу за штрафами 11875,00 грн., сума збитків з урахуванням 3% річних 1621,03 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 7432,01 грн. Оскільки, заборгованість відповідачем ОСОБА_1 по вказаному вище кредитному договору не погашена, ТзОВ "Він Фінанс" просить стягнути її з відповідача у судовому порядку. Окрім того, стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, натомість, у позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, вказавши, також, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повтроно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем свого проживання, правом відзиву не скористався, будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило.
Судом, у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом, 14.10.2018 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту (далі Договір) №359063, шляхом приєднання, через підписання індивідуальної частини договору. Згідно з Договором відповідачу надано кредит у сумі 4500,00 гривень, строком на 20 днів, фіксована процентна ставка за користування кредитом - 1,71 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (624,15 % річних) у межах строку надання кредиту. Відповідач ОСОБА_1 , у свою чергу, зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідачу були перераховані кредитні кошти у сумі 4500,00 грн. на картковий рахунок, вказаний ним при оформленні договору.
Однак, всупереч вищезазначеним положенням закону, свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів та відсотків за їх користування у строки, на умовах та в розмірах, передбачених кредитним договором, ОСОБА_1 належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 27 048, 04 грн., з яких сума основного боргу 4500,00 грн., сума боргу за процентами 1620,00 грн., сума боргу за штрафами 11875,00 грн., сума збитків з урахуванням 3% річних 1621,03 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 7432,01 грн. 
Факт укладення вищевказаного договору, отримання відповідно до його умов кредитних коштів та суми заборгованості відповідачем ОСОБА_1 не оспорено.
Разом з тим, позивач ТзОВ «Він Фінанс» зазначає, що набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі Договору факторингу №1, укладеного 12.04.2018 між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».
25.07.2024 відповідно до протоколу загальних зборів №1706 ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» перейменовано на ТзОВ "Він Фінанс".
Так, відповідно до п.2.1 Договору факторингу клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, на умовах визначених цим договором. (див. додаток "Електронний суд")
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідному Реєстрі прав вимог, який є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог №12 від 30.01.2019 року ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» стверджує, що отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 . 
Отже, позивач стверджує, що право вимоги від ТзОВ «Авентус Україна» перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», починаючи ще з 12.04.2018, в той час, коли кредитний договір ще не був укладений, адже укладений він 14.10.2018 року, тобто після укладення договору факторингу. За договором факторингу права вимоги є похідним від кредитного договору, а отже можуть виникати виключно після укладення кредитного договору і лише за зобов`язаннями строк виконання яких настав.
Тобто Договір факторингу №1 було укладено 12.04.2018, а сам кредитний договір 14.10.2018 року, отже на момент укладення Договору факторингу № 1 строк виконання за Кредитним договором ще не настав, оскільки правовідносини за кредитним договором №359063 виникли тільки 14.10.2018 року , тобто значно пізніше ніж було укладено Договір факторингу.
Матеріали справи не містять відомостей, що станом на момент укладення договору факторингу № 1 від 12.04.2018 між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до нового кредитора перейшло право грошової вимоги первісного кредитора до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 359063 від 14.10.2018 року на дату відступлення прав вимоги, позаяк такого зобов`язання на той момент ще не існувало.
Відповідно до ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу, тобто такі майбутні вимоги мають бути індивідуалізовані, проте у даній справі сторони Договору факторингу таких вимог не дотрималися, оскільки кредитних зобов`язань на той момент ще не існувало.
Укладена додаткова угода між ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТзОВ «Авентус Україна» не змінила обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу, по своїй суті додаткова угода не є новими договором факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» від первісного кредитора ТзОВ «Авентус Україна» права вимоги до ОСОБА_1 ..
Таким чином, ТзОВ «Він Фінанс» не довело порушення його прав з боку відповідача ОСОБА_1 та наявності у товариства права звернення до суду з позовом до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором №359063 від 14.10.2018 року.
Відтак, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ТзОВ «Він Фінанс» слід відмовити за недоведеністю обставин, які слугували підставою позовних вимог.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України - понесені позивачем судові витрати до стягнення не підлягають.
Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 1054 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 19, 89, 141, 209 - 210, 258 - 259, 265, 280 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         Бєлкіна Д.С.