ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2026 року | Справа № 495/7691/26
| Номер провадження 1-кп/495/801/2026

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження у приміщенні суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2026 за реєстраційним №12026162250000457 за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Черкаси Черкаської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не депутата, раніше судимого
16.07.2026 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
УСТАНОВИВ :
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби і психотропні речовини та прекурсори», який забороняє на території України обіг наркотичних засобів та психотропних речовин і прекурсорів, скоїв незаконні операції з психотропною речовиною, при наступних обставинах.
На початку травня 2026 року, точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив за допомогою мережі «Інтернет», незаконно придбати, шляхом подальшого підняття закладки, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, кількісний вміст якої становить не менше 0,751 грам.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 перебуваючи у м. Черкаси Черкаської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, прибувши у визначене місце невстановленою особою, підняв зіп-пакет, тим самим незаконно придбав психотропну речовину. Після чого поклав його до лівої кишені одягненої на ньому куртки та почав незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, кількісний вміст якої становить не менше 0,751 грам.
У подальшому 22.05.2026, маючи намір перетнути державний кордон України, з метою лікування від наркозалежності, прямуючи на автобусі сполученням Одеса-Кишинів, взявши із собою придбану ним особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP. Після чого перебуваючи на ПП «Паланка», «Маяки-Удобне», 56 кілометр автодороги Одеса-Рені, під час перевірки документів та ручної кладі працівниками Одеської митниці Держмитслужби, у ОСОБА_3 у кишені куртки, без ознак приховування, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP. Вказаними діями ОСОБА_3 здійснив незаконне перевезення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено – PVP.У зв`язку з цим на місце події було викликано слідчо-оперативну групу для подальшого документування виявленого факту.
Того ж дня, в період часу з 06:44 години по 06:55 години, відповідно до вимог КПК України, проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції зіп-пакет, в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка, відповідно до висновку судового експерта, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено – PVP, кількісний вміст якої становить 0,751 грам..
2. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Такими діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, що полягає у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту.
3. Оцінка встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Судом встановлено, що відповідно ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 прокурором ОСОБА_5 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника.
Прокурор подав клопотання, в якому просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, щоОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , у якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого з урахуванням його клопотання, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381 - 382 КПК України.
При цьому, в силу дії частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, судом досліджено: протокол огляду місця події від 22.05.2026 з фототаблицями, протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 22.05.2026, протокол про порушення митних правил № 0340/UA500000/26, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 22.05.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 22.05.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.05.2026, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 25.08.2026.
Аналізуючи та оцінюючи наведене суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання  ОСОБА_10 не встановлено.
5. Мотиви призначення покарання.
Оскільки в ході судового розгляду було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого  ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, необхідно призначити йому покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у вчиненні якого визнається винуватим ОСОБА_3  згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, дані про особу винного, а саме те, що ОСОБА_3  вже притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проте відповідних висновків не зробив, його вік, стан здоров`я - обвинувачений не перебуває на обліку лікаря психіатра, разом з тим, перебуває на обліку лікаря нарколога на замісній терапії, відтак попереджався про наслідки вживання наркотичних речовин поза межами встановлених лікарем доз,, те, що він не працевлаштований.
Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк,в межах санкції статті, із покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України 
Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2026 ОСОБА_3 визнаний винуватим за ч.1 ст.309 КК України, та засуджений до покарання, у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік, із застосуванням положень ст. 75 КК України.
Згідно матеріалів провадження ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в цьому кримінальному провадженні, до ухвалення Соснівським районним судом м. Черкаси вироку від 16.07.2026.
Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов, кожний вирок виконується самостійно.
З урахуванням вищенаведеного та приймаючи до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні до постановлення попереднього вироку, яким до ОСОБА_3 застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання у даному випадку не застосовуються і кожний вирок має виконуватися самостійно.
6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
У цьому кримінальному провадженні проводилася судово-технічна експертиза документів (висновок експерта № СЕ-19/116-26/19781-НЗПРАП від 05.08.2026) витрати на проведення якої відповідно становлять 5776,32 грн.
Процесуальні витрати за проведення цієї судової експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_3 , оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах кримінального провадження №12026162250000457.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався і суд вважає, що до набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій обирати немає необхідності. 
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлений. 
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Призначити     ОСОБА_11 у покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.
В порядку п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України на період відбування покарання у виді пробаційного нагляду зобов`язати ОСОБА_3 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду та покладених на  ОСОБА_3 обов`язків обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2026 відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.
Речові докази: кристалічну речовину білого кольору PVP, масою 0,751 гр., поміщену до експертного сейф-пакету №6735708– знищити.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» (висновок експерта № СЕ-19/116-26/19781-НЗПРАП від 05.08.2026) на суму 5776 (п`ять тисяч сімсот сімдесят шість) гривень 32 копійки стягнути із ОСОБА_3 на користь держави за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов не заявлений. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя          ОСОБА_12