Справа № 487/4388/26 
Провадження № 2/487/3078/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

11.09.2026 м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Богатої А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 487/4388/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

04.06.2026 директор ТОВ «Юніт Капітал» Хлопкова М.С. звернулася до суду із вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-10284486 від 28.03.2025 у розмірі 10671,70 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.
Позовні вимоги мотивувала тим, що 28.03.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-10284486. Відповідно до умов укладеного договору кредитор перерахував відповідачці безготівковим зарахуванням на платіжну картку 5375-23ХХ-ХХХХ-2314 грошові кошти у розмірі 6500,00 грн. Так позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним договором, надавши позичальниці грошові кошти, проте остання свої зобов`язання за договором не виконує, грошові кошти не повертає. Крім того 18.09.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 18092025-МК/Юніт Капітал, відповідно до якого ТОВ «Юніт Капітал» отримало право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі і до відповідачки за договором № 00-10284486 від 28.03.2025. Таким чином заборгованість відповідачки на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 00-10284486 від 28.03.2025 становить 12621,70 грн та складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7800,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 2871,70 грн, заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) у розмірі 1950,00 грн.
У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2026 головуючим суддею визначено суддю Боброву І.В.
Суд своєю ухвалою від 08.06.2026 прийняв справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також частково задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів.
18.06.2026 на виконання ухвали суду від 08.06.2026 від представника АТ «Акцент-Банк» надійшли витребувані судом докази.
Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про їх задоволення.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
У судовому засіданні встановлено, що 28.03.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-10284486 (далі – договір), який підписаний електронним підписом відповідачки шляхом використання одноразового ідентифікатора 76808.
За умовами вказаного договору ТОВ «Макс Кредит» зобов`язується надати кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1). Сума ліміту кредитної лінії складає 6500,00 грн, тип кредиту – кредитна лінія (безвідклична), цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби (п. 1.2). Строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 23 березня 2026 року згідно умов п. 3.6 цього договору (п. 1.3). Позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в періодичні дати платежів, які є останнім днем кожного розрахункового платіжного періоду, тобто 12.04.2025, та кожного 15 дня після цієї дати протягом строку дії кредитної лінії. Дата повернення кредиту, періодичні дати платежів та дата сплати комісії зазначаються в графіку платежів, який міститься в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (п. 1.4). Тип процентної ставки – фіксована (п. 1.5). Стандартна процентна ставка складає 0,94 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3 цього договору (п. 1.5.1). Знижена процентна ставка становить 0,49 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати платежу у встановленому графіком платежів розмірі не пізніше наступного дня за першою періодичною датою платежу, визначеною п. 1.4 цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (датою видачі кредиту) (п. 1.5.2).
Згідно з п. 1.6 договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00 % від суми кредиту, що складає 1300,00 грн.
Відповідно до п. 2.10 договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 28 березня 2025 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6500,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
У п. 4.3.1 договору зазначено, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
Згідно з п. 5.1 договору сума кредиту, одержана позичальником за цим договором, повертається ним в повному обсязі у валюті кредиту не пізніше дня остаточного повернення кредиту (включно), зазначеного в графіку платежів, на поточний рахунок кредитодавця зазначений в розділі 9 цього договору, шляхом ініціювання переказу коштів з платіжної картки позичальника через POS-термінал в особистому кабінеті або у спосіб, передбачений п. 5.5 цього договору.
За п. 7.11 договору сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручним підписом сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та правил.
Так ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало кредитні кошти у сумі 6500,00 грн на банківську картку № НОМЕР_2 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується наданою представником АТ «Акцент-Банк» інформацією від 16.06.2026 № 41154/47-260610/668-БТ.
Звертаючись з позовом ТОВ «Юніт Капітал», як новий кредитор, до якого перейшли права вимоги за укладеним ОСОБА_1 договором кредитної лінії № 00-10284486 від 28.03.2025, просило про стягнення з позичальниці заборгованості в сумі 10671,70грн, з яких: 7800,00 грн заборгованість за тілом; 2871,70 грн заборгованість за відсотками.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст.205 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч.1 ст.207 ЦК України).
У силу ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що договір № 174092 від 07.03.2025 був вчинений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції, яка діяла на час укладення договору кредитної лінії).
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 6,12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
З урахуванням наведеного, а саме, що договір кредитної лінії № 00-10284486 від 28.03.2025 укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, а також наявності достатніх доказів, що грошові кошти перераховані на банківський рахунок (картку), суд вважає про доведеність факту його укладання.
Таке ґрунтується на правових висновках, викладених Верховним Судом у постановах від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20 (провадження №61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі №757/40396/20 (провадження №61-850св22).
Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, ст.516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.
Відповідно до наявних у справі доказів, встановлено, що 18 вересня 2025 року ТОВ «Макс Кредит» (клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) уклали договір факторингу за № 18092025-МК/ЮнітКапітал, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Згідно з копією реєстру боржників від 18.09.2025 ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до боржниці – ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10284486 від 28.03.2025.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Враховуючи наведені положення закону та зміст долученого позивачем договору факторингу та додатків до нього, суд доходить до переконання, що позивач належними та допустимими доказами довів, що набув право вимоги до відповідачки за договором № 00-10284486 від 28.03.2025.
Таким чином ТОВ «Юніт Капітал», як кредитор у зобов`язанні, має право на задоволення вимог до боржниці ОСОБА_1 .
За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629ЦКУкраїни).
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Позичальник ОСОБА_1 зобов`язання щодо сплати кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість.
Так відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-10284486 від 28.03.2025 та розрахунку заборгованості, які відповідачкою не спростовані, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 складає 10671,70 грн, з яких: 6500,00 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 2871,70 грн – прострочена заборгованість за процентами, 1300,00 грн –заборгованість за комісією.
З урахуванням встановленого вище, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджені факти: укладання 28.03.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 договору кредитної лінії № 00-10284486 у передбаченій законом формі, виконання кредитором умов договору щодо надання позичальниці кредитних коштів та невиконання останньою в повному обсязі зобов`язань з повернення цих коштів разом із нарахованими відповідно до умов договору відсотками за користування кредитними коштами, а також перехід прав вимоги за договором кредитної лінії № 00-10284486 від 28.03.2025 до ТОВ «Юніт Капітал», що є підставами для задоволення позовних вимог.
Щодо заявленої вимоги про відшкодування понесених судових, суд зазначає таке.
Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 04 червня 2021 року по справі № 380/887/20).
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Крім того у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У позовній заяві представниця позивача просить стягнути з відповідачки понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн та 2662,40 грн сплаченого судового збору за поданням даного позову.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду такі документи: копію договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тимошенко та партнери», копію додаткової угоди № 25771373334 від 21.01.2026 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, копію акту прийому-передачі наданих послуг з детальним описом наданих послуг від 17.03.2026 відповідно до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026.
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Враховуючи викладене вище, відсутність клопотання відповідачки про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд дійшов до висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Крім того на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. 10, 18, 23, 76, 258, 259, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором кредитної лінії № 00-10284486 від 28.03.2025 у розмірі 10671,70 грн, яка складається з: 6500,00 грн – заборгованість за тілом, 2871,70 грн – заборгованість за відсотками, 1300,00 грн – заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, ЄДРПОУ: 43541163.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 
Повне судове рішення складено 11.09.2026.

Головуючий суддя І. В. Боброва