Справа № 308/3352/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

30 червня 2026 року         місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді   Крегул М.М.,
за участю секретаря судового засідання Бєлікова К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку мотивує тим, що 24.06.2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 542374-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Зазначає, що зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0881 на номер телефону НОМЕР_1 , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено.
Зазначає, що відповідно до п. 1 Договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 19 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Вказує, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 (один) процент за кожен день користування Кредитом, а проценти нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів (п. 2 Договору кредиту). Пунктом 3 Кредитного договору встановлено графік платежів, які повинен був здійснювати Позичальник.
Вказує, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про перерахування коштів (платіжним дорученням).
Позивач зазначає, що до теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти на загальну суму 16 700,00 грн., чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Позивач зазначає, що здійснення відповідачем часткової оплати за договором свідчить про вчинення нею конклюдентних дій щодо визнання договору та правомірності вимог позивача, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 та постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц.
На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 542374-КС-002 про надання кредиту від 24.06.2025 року станом на 15.02.2026 року у розмірі 46 672,10 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18 030,00 грн; - суми прострочених платежів по процентах - 20 193,60 грн; - суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; - суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України - 8 448,50 грн; - суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи здійснювати без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву чи заперечень на позов не подавала. 
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2025 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим укладено Договір № 542374-КС-002 про надання кредиту, який був підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 через веб-сайт Кредитодавця, ввійшовши до Особистого кабінету за допомогою логіну та паролю, подала заявку на отримання кредиту, після чого їй було направлено пропозицію (оферту) укласти Договір № 542374-КС-002 про надання кредиту. 24.06.2025 року ОСОБА_1 прийняла (акцептувала) зазначену пропозицію шляхом направлення одноразового ідентифікатора UA-0881, спрямованого позивачем на номер телефону НОМЕР_1 , вказаний Позичальником у заявці, чим договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Положеннями п. 1 Договору кредиту кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч грн.) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА».
Пунктом 2 Договору кредиту визначено, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 (один) процент за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування проценти за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Договору кредиту встановлено графік платежів, які має здійснювати Позичальник.
Спосіб перерахування Позичальнику Кредиту: в безготівковій формі, шляхом переказу коштів на поточний (картковий) рахунок Позичальника, який відповідає банківській платіжній картці № НОМЕР_2 , вказаній Позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті.
Грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн. були перераховані на банківську картку позичальника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про перерахування коштів (платіжним дорученням).
Судом встановлено, що на виконання умов Договору відповідач здійснила часткову оплату заборгованості на загальну суму 16 700,00 грн., що свідчить про вчинення нею конклюдентних дій щодо визнання договору та правомірності вимог позивача. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд, зокрема у пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), відповідно до якого не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Також у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року у справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником основного боргу та/або суми санкцій є дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 15.02.2026 року заборгованість ОСОБА_1 за Договором № 542374-КС-002 про надання кредиту від 24.06.2025 року становить 46 672,10 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18 030,00 грн; - суми прострочених платежів по процентах - 20 193,60 грн; - суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; - суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України - 8 448,50 грн; - суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 542374-КС-002 про надання кредиту від 24.06.2025 року в сумі 46 672,10 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь ТОВ «Бізнес Позика» судові витрати в сумі 2 662,40 гривень судового збору.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 530, 615, 625, 629, 639, 1054 ЦК України, Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 223, 263-265, 273, 279, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ 41084239), заборгованість за Договором № 542374-КС-002 про надання кредиту від 24.06.2025 року у розмірі 46672,10 грн. (сорок шість тисяч шістсот сімдесят дві грн. десять коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ 41084239) судові витрати в розмірі 2 662.40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: м. Київ, б. Лесі Українки. Буд. 26, офіс 411).
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення складено та проголошено 01.07.2026 року о 13 год. 35 хв..

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду    М.М. Крегул