РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 155/812/26
2/609/582/2026
26 серпня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді Харлана М.В.
за участю секретаря судового засідання Семенюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до
відповідача: ОСОБА_1 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором
учасники справи не з`явились,-
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції позивача.
1. 19 травня 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦиклФінанс» (далі позивач) через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача покликається на те, що 20 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00076878.
Відповідно до умов Кредитного договору первісний кредитор зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 3000,00 грн. строком на 14 днів зі сплатою 1,5 % на добу, на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором (п. п. 3.1., 3.2., 4.4. Кредитного договору), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора F077169
Кредитний договір, у відповідності до норм частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «ФК «Гвадіана» як кредитодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. 
09.01.2025 р між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 2501-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Гвадіана» відступає ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно Додатку 1.
Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № F-00076878 від 20.04.2024 р., що підтверджується договором факторингу № 2501-01 від 09.01.2025 р., витягом з Реєстру прав вимог від 09.01.2025 р. та платіжними інструкціями, як доказ оплати права грошової вимоги згідно договору факторингу № 2501-01 від 09.01.2025 р.
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № F-00076878 від 20.04.2024 р., заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «Цикл Фінанс» станом на дату подачі позову становить 3720,00 грн., з яких: 3000,00 - заборгованість по кредиту, 720,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом за період з 20.04.2024 р. по 04.05.2024 р. 
На даний час відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Цикл Фінанс», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором в розмірі 3720,00 грн., понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн., поштові витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 96,00 грн.
Не погоджуючись із позовом, представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Степанюком О.В. через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній позовні вимоги позивача не визнав.
Свій відзив представник відповідача мотивує тим, що відповідач не подавав заявки-анкети на кредит відповідно до вказаного договору в особистому кабінеті та не створював його, договір не підписував, коштів не отримував. 
Так, всупереч вимогам договору щодо процедури його укладення та підтвердження волевиявлення сторін, у матеріалах справи повністю відсутні будь-які технічні метадані та digital-trace користувача, які б підтверджували факт ініціювання відповідачем кредитної операції. Більше того, відсутня сама заявка як первинний документ, що є відправною точкою виникнення правовідносин, а також будь-які дані про проходження обов`язкових етапів обробки заявки, передбачених договором та внутрішніми процедурами кредитора, зокрема: час формування заявки, проведення перевірки кредитної історії, здійснення скорингу, перевірки ІПН у бюро кредитних історій, момент прийняття рішення про надання кредиту, фіксацію підписання заявки одноразовим ідентифікатором, а також факт і час створення особистого кабінету користувача.
Крім іншого, у матеріалах справи взагалі відсутня будь-яка банківська довідка, виписка чи платіжна інструкція, яка б підтверджувала факт реального безготівкового перерахування коштів на виконання саме цього спірного Договору № F 00076878. Позивач не надав жодного офіційного фінансового документа від банківської установи чи платіжного сервісу (еквайєра), де в призначенні платежу було б чітко зазначено реквізити вказаного договору та зарахування суми на картку відповідача.
Окрім того, позивач не надав жодного офіційного доказу (договору з оператором стільникового зв`язку або відповіді Lifecell), який би підтверджував, що станом на 20.04.2024 р. сім-картка з номером НОМЕР_1 належала та використовувалася саме ОСОБА_1 .
Факт внесення відомостей до ЄРДР та відкриття кримінального провадження №12024035600000082 за ч.1 ст.182 КК України свідчить про наявність даних щодо незаконного використання персональних даних відповідача третіми особами. У межах цього провадження простежується причетність ОСОБА_2 до можливого кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, відкриття кримінального провадження спростовує презумпцію добровільності укладення договору, на яку посилається позивач, підтверджує версію відповідача про відсутність його волевиявлення, зумовлює підвищені вимоги до доказів ідентифікації особи та електронного підпису. 
Посилання позивача на укладення між сторонами кредитного договору в електронній формі, не може вважатися належним та достатнім доказом існування дійсного правочину, оскільки відповідно до статей 203, 205, 207, 638 ЦК України вирішальним є не сам по собі технічний факт формування електронного підпису, а наявність вільного, усвідомленого та реального волевиявлення особи на укладення договору, водночас факт внесення відомостей до ЄРДР та відкриття кримінального провадження № 12024035600000082 за ч. 1 ст. 182 КК України свідчить про наявність обґрунтованих даних щодо незаконного використання персональних даних відповідача третіми особами без його згоди, що об`єктивно ставить під сумнів належність електронних ідентифікаційних дій саме відповідачу та нівелює доказову силу будь яких цифрових підписів, сформованих у межах спірних правовідносин. 
На підставі вищевикладеного представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. 

ІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 20 травня 2026 року вищевказану справу передано за підсудністю до Шумського районного суду Тернопільської області.
4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.
5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02 липня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 21 липня 2026 року, за клопотанням представника позивача витребувано інформацію, що становить банківську таємницю, в зв`язку із наданням часу для ознайомлення із відзивом на позовну заяву судовий розгляд справи відкладено на 26 серпня 2026 року.
6. В судове засідання представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» не з`явився, при цьому в позовній заяві міститься клопотання, згідно якого останній просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі
7. Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Степанюк О.В. в судове засідання не з`явились, у відзиві на позову заяву представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
9. Судом встановлено, що 20 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00076878, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора F077169.
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2,3, 2.4 договору пропозиція укласти електронний Договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту здійснюється шляхом розміщення пропозиції (оферти) на вебсайті кредитодавця. Для отримання позики, позичальник реєструється в ІТС кредитодавця, для чого він повинен пройти процедуру реєстрації на вебсайті кредитодавця. Для проходження процедури реєстрації, Клієнт повинен заповнити всі поля форми реєстрації, керуючись підказками вебсайту при необхідності. Позичальник зобов`язаний пройти процедуру ідентифікації та верифікації з використанням функціоналу Вебсайту та/або за допомогою Системи BankID НБУ (при наявності на вебсайті Кредитодавця такої можливості). При реєстрації на вебсайті, Клієнт повинен також вказати дані своєї банківської картки, на яку він хоче отримати Кредит. Зазначена картка повинна пройти прив`язку до особи Клієнту і верифікацію. При проходженні процедури верифікації картки Позичальник вводить у відповідне поле код операції, отриманий від свого банку.
Відповідно до п. 2.5 договору для здійснення ідентифікації з використанням функціоналу вебсайту позичальником надаються фотокопії наступних документів: 
- паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаний на території України для укладення правочинів; 
- витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання особи (у випадку якщо клієнтом надається ID-паспорт); 
- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру/картка платника податків. 
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» позичальник зобов`язаний перед здійсненням фінансової операції надати кредитодавцю належним чином засвідчені копії документів, які необхідні для здійснення заходів належної перевірки (ідентифікації та верифікації Позичальника та заходів фінансового моніторингу), що передбачені чинним законодавством України.
Відповідно до п.2.6. договору результатом проходження всіх етапів реєстрації є створення особистого кабінету позичальника.
Відповідно до п.п 3.2, 3.1, 4.1 договору кредит надається позичальнику в загальному розмірі 3000,00 грн. з метою задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,50% на добу на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 14 днів від дати надання та підлягає поверненню до 03.05.2024 р. 
Згідно п. 5.1 договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом включаючи день отримання та день його повернення та/або дати пролонгацій. Денна процентна ставка за цим Договором становить 2,50% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 4.2. договору кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки НОМЕР_2 , вказаної позичальником.
Відповідно до п. 2.32 кредитного договору, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором, а кредитодавцем удосконаленим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу, вважається таким що укладений в письмовій формі.
10. Додатком до договору № F-00076878 від 20.04.2024 р. є графік платежів, у якому визначено детальний розпис складових загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування.
11. Додатком до договору № F-00076878 від 20.04.2024 р.є паспорт споживчого кредиту, який містить відомості про основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту аналогічні тим, які узгоджені сторонами у Договорі № F-00076878, який підписано останнім за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора F077169.
12. В матеріалах цивільної справи також міститься анкета позичальника, у якій зазначено паспортні дані, адреса проживання, місце роботи та контактні дані останнього, зокрема, моб. телефон  НОМЕР_1 . Вказана анкета підписана за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора F077169.
13. Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Гвадіана» ОСОБА_1 звернувся із заявкою про надання кредиту у розмірі 3000,00 грн. строком на 14 днів, процентна ставка 1,5%, акцепт оферти позичальником здійснено за допомогою одноразового ідентифікатора «F077169», мобільний номер НОМЕР_1 .
14. ТОВ «ФК «Гвадіана» свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало повністю надавши йому кредит в сумі 3000,00 грн. шляхом зарахування коштів на вказану при укладенні договору платіжну картку  НОМЕР_2 , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 1940/01 від 16.01.2025 р., відповідно до якої ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» 20.04.2024р. була проведена успішна транзакція з виплати ОСОБА_1 кредиту у розмірі 3000,00 грн. за договором № F-00076878.
15. Окрім того, відповідно до листа наданого АТ «Універсал Банк» на запит суду вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано картку № НОМЕР_3 .
За період з 20.04.2024 р. по 22.04.2024 на платіжну картку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 було зараховано кошти в сумі 3000,00 грн. Вказане також підтверджується рухом коштів по картці від 10.07.2026 р.
16. 09.01.2025 р між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 2501-01.
Згідно з підпунктами 1.1, 1.2 п. 1 договору факторингу, на умовах, встановлених цим договором, та у відповідності до гл. 73 ЦК України фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до божників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно з додатком 1. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
17. Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 09 січня 2025 року до договору факторингу № 2501-01 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 09.01.2025 р., кількість боржників 1536 осіб, загальна сума заборгованості складає 15392120 грн.
18. Відповідно до акту приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу № 2501-01 від 09.01.2025 р. клієнт передав, а фактор прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з реєстром боржників та додатком №1 до цього акту на суму 15392120 грн.
19. Згідно з платіжною інструкцією №SUD268 від 28.01.2025 р. ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило ТОВ «ФК «Гвадіана» кошти у сумі 53795,79 грн. в рахунок оплати права грошової вимоги згідно з договором факторингу № 2501-01 від від 09.01.2025 р. 
20. Згідно з платіжною інструкцією №SUD235 від 10.01.2025 р. ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило ТОВ «ФК «Гвадіана» кошти у сумі 161387,34 грн. в рахунок оплати права грошової вимоги згідно з договором факторингу № 2501-01 від від 09.01.2025 р. 
21. Згідно з витягом з реєстру прав вимог від 09.01.2025 р. до договору факторингу № 2501-01 від від 09.01.2025 р. ТОВ «Цикл Фінанс» отримало право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 7815,00 грн.
22. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № F-00076878 від 20.04.2024 р. виконаного ТОВ «Цикл Фінанс» станом на 19.05.2026 р. у відповідача наявна заборгованість в розмірі 4050,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1050,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. 
Разом з тим, позивач у позові просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3720,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 720,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. 
23. З копії витягу з ЄРДР від 21 серпня 2024 року вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 12024035600000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України за фактом заволодіння ОСОБА_3 персональними даними ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які в подальшому були використані для оформлення онлайн кредитів через мережу «Інтернет» у кредитних установах.

ІV. Оцінка Суду.
24. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
25. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
26. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
27. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
28. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
29. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
30. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
31. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
32. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
33. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
34. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
35. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
36. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
37. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
38. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
39. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
40. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
41. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
42. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон).
43. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
44. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
45. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
46. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
47. Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
48. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
49. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
50. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
51. Верховний Суд у постанові № 561/77/19 від 16 грудня 2020 року вказав, що із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
52. Судом встановлено, що 20 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00076878.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора F077169, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача НОМЕР_1 . Доказів того, що вищевказаний номер мобільного телефону не належить відповідачу, представником відповідача не надано, як і не заявлено жодного клопотання про витребування такої інформації.
З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з правилами надання коштів у позику, подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19.
Судом встановлено, що первісним кредитором проведено ідентифікацію особи позичальника - ОСОБА_1 , зокрема матеріали справи містять фотокопії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого 13 вересня 2007 року Шумським РВУМВСУ в Тернопільській області на ім`я ОСОБА_1 , копію картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 - НОМЕР_5 , оригінали яких наданні останнім при укладенні спірного кредитного договору. Доказів того, що оригінали вищевказаних документів було втрачено відповідачем, матеріали справи не містять.
Так, відповідно до п. 2.5 договору вбачається, що для здійснення ідентифікації з використанням функціоналу вебсайту позичальником надаються фотокопії наступних документів: 
- паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаний на території України для укладення правочинів; 
- витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання особи (у випадку якщо клієнтом надається ID-паспорт); 
- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру/картка платника податків. 
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» позичальник зобов`язаний перед здійсненням фінансової операції надати кредитодавцю належним чином засвідчені копії документів, які необхідні для здійснення заходів належної перевірки (ідентифікації та верифікації Позичальника та заходів фінансового моніторингу), що передбачені чинним законодавством України.
Згідно до п.2.6. договору результатом проходження всіх етапів реєстрації є створення особистого кабінету позичальника.
Відповідно до листа наданого АТ «Універсал Банк» на запит суду вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано картку № НОМЕР_3 .
За період з 20.04.2024 р. по 22.04.2024 на платіжну картку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 було зараховано кошти в сумі 3000,00 грн. Вказане також підтверджується рухом коштів по картці від 10.07.2026 р. 
Таким чином матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не спростовано, що відповідачу належала банківська карта, реквізити якої було зазначено у кредитному договорі, та на яку ТОВ «ФК «Гвадіана» 20 квітня 2024 року здійснило переказ кредитних коштів в розмірі 3000,00 грн. 
Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 20 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гвадіана» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00076878 в електронній формі, умови якого позивачем були виконані.
Надаючи правову оцінку кредитному договору суд приходить до висновку про його укладення в електронній формі у спосіб, визначений законом, адже такий договір містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором F077169, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договору на погоджених умовах.
Доказів того, що вищевказаний кредитний договір визнавався недійсним матеріали справи не містять.
Окрім того, суд вважає, висновки представника відповідача про те, що надані стороною позивача копії, кредитного договору, паспорта споживчого кредиту як документи в форматі pdf без надання їх оригіналу, є неналежними доказами через можливість стороннього впливу та не несуть безсумнівну правдивість викладених в них даних є хибними. Указане твердження, з огляду на змагальність цивільного процесу, підлягає доведенню належними доказами, які має надавати сторона відповідача. Проте, матеріали цієї справи доказів щодо недостовірності наданих стороною позивача документів на підтвердження виникнення між сторонами кредитних зобов`язань, а також можливості стороннього втручання та редагування їх змісту не містять.
53. Згідно із статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
54. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Як встановлено судом, право вимоги по кредитному договору № F-00076878 від 20.04.2024 р. на підставі договору факторингу було відступлено Первісним кредитором на користь ТОВ «Цикл Фінанс», що підтверджується змістом договору, реєстром прав вимог, актом приймання передачі, та платіжними дорученнями, які досліджені судом.
55. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
56. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
57. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
58. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
59. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою.
Відповідно до п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,50% на добу на умовах, визначених цим Договором. 
Згідно п. 5.1 договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і не може бути збільшена без письмової згоди Позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом включаючи день отримання та день його повернення та/або дати пролонгацій. Денна процентна ставка за цим Договором становить 2,50% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що за користування кредитом відповідачу нараховано проценти в розмірі 1050,00 грн., зокрема, за період з 20.04.2024 р. по 03.05.2024 р. включно, тобто в межах строку дії кредитного договору (відсоткова ставка 2,50%), що відповідає умовам кредитного договору.
Разом із тим, позивач просить стягнути на його користь лише 720,00 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 
Відповідачем не спростовано даний розрахунок, свого контррозрахунку не подано, доказів на користь того, що останнім було погашено всю заборгованість, суду надано не було. 
Таким чином, підписавши кредитний договір відповідач погодився із встановленим розміром відсотків за користування кредитом, а тому такі також підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.
Що стосується доводів відповідача про те, що кредитний договір було укладено шляхом вчинення кримінального правопорушення відносно відповідача, то такі не заслуговують на увагу суду, оскільки сам по собі факт звернення до правоохоронних органів та наявність кримінального провадження не може свідчити про вчинення щодо відповідача кримінального правопорушення, окрім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, зазначених відповідачем, стосовно того, що саме цей кредитний договір укладений шахрайським способом від імені ОСОБА_1 .
60. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
61. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, а також те, що фактично отримані відповідачем ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення із останнього в користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00076878 від 20.04.2024 р. у розмірі 3720,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 720,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
62. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2662,40 грн. судового збору.
63. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
64. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.
65. Частиною 1 статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
66. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).
67. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
68. При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
69. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
70. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
71. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
72. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
73. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
74. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
75. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
76. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
77. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
78. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
79. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
80. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
81. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
82. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
83. Частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
84. З огляду на зазначене, слід виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.
Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.
85. Судом встановлено, що 12 січня 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та адвокатським об`єднанням «Деналі», в особі керуючого партнера адвоката Дрешель Альони Володимирівни було укладено договір про надання правничої допомоги №12/01/26, 10 квітня 2026 року укладено додаткову угоду № 6 .
Актом №171 прийому - передачі наданих послуг від 21 квітня 2026 року, сторони погодили, що вартість наданих послуг становить 5000,00 грн., зокрема, надання усної консультації стосовно складання позовної заяви за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, узгодження правової позиції, складання позовної заяви.
Відповідно до копії платіжної інструкції № AODI178 від 21 квітня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» сплатило АО «Деналі» гонорар за надані правничі послуги згідно договору №12/01/26 в розмірі 5000,00 грн.
Таким чином, позивачем надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді.
86. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Так, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просить зменшити витрати на правничу допомогу.
Згідно додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд дійшов висновку, що розмір заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу є неспівмірним з складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. При цьому, суд виходить з того, що розглянута судом справа не має значної складності, розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, який подав до суду відповідну заяву, та ціна позову становить 3720,00 грн.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку що позивачу слід відшкодувати лише необхідні і розумні витрати на правову допомогу. Такими у цій справі є витрати у розмірі 3000,00 грн.
Разом з тим, суд зазначає, що вказані представником позивача в позовній заяві, як судові витрати позивача, витрати, пов`язані із надсиланням ним відповідачу позовної заяви у паперовій формі з описом вкладення в сумі 96,00 коп., не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, з огляду на те, що за змістом ч.3 ст.133 ЦПК України, зазначені представником позивача витрати не належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки стосуються вчинення ТОВ «Цикл Фінанс» дій, необхідних для вирішення судом питання про прийняття позовної заяви до розгляду, а не дій, необхідних для безпосереднього розгляду цивільної справи, що має місце виключно після відкриття судом провадження у справі.
З цих підстав,
Керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280-282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 11, 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю. 
2. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ: 43453613; IBAN НОМЕР_6 в АТ КБ "Приват Банк") заборговансть за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00076878 від 20.04.2024 р. у розмірі 3720,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 720,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.
3. Стягнути  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» - 2662,40 грн. сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду складено 26 серпня 2026 року.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», ЄДРПОУ: 43453613, місце знаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського буд. 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 . 

Суддя: | | М.В. Харлан