Справа № 953/7672/25
н/п 2/953/340/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 липня 2026 року        м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого -   судді Муратової С.О.,
за участю секретаря -  Драгана О.А.,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
ВСТАНОВИЛА:
До Київського районного суду м. Харкова 24.07.2025 надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, із зобов`язанням відкрити особистий рахунок на ім`я дітей у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі часток з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття.
На обґрунтування позовної заяви зазначає, зокрема, що на первинному обліку Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (далі - ССД по Салтівському району) як дитина, позбавлена батьківського піклування, знаходиться малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дитини - ОСОБА_3 , згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2018, позбавлена батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_4 , 2016 року народження. Батько дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місця реєстрації відсутнє, паспорт громадянина України зі слів ОСОБА_1 втрачено. Місце мешкання не відоме. Згідно листа ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» Адамський Р.С. звільнився з 28.07.2024. Малолітній ОСОБА_5 , 2016 року народження, влаштований до КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» з 16.08.2017 відповідно до розпорядження Біляївської районної державної адміністрації №578/РА-2017 від 26.07.2017. Батько дитини, ОСОБА_1 , згідно з вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі (ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України). Ухвалою Одеського апеляційного суду термін перебування під вартою змінено на 3 роки позбавлення волі. Відповідно до наказу Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 01.08.2019 малолітнього ОСОБА_6 було взято на облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.09.2019 №685, малолітньому ОСОБА_7 було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.09.2019 №684, за малолітнім ОСОБА_8 закріплено право проживання, користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 ОСОБА_9 засуджений до 3 років 1 місяця позбавлення волі (ч. 3 ст. 185 КК України). Згідно розпорядження Куп?янської районної державної адміністрації Харківської області від 08.02.2022 №12 малолітнього ОСОБА_6 влаштовано в прийомну сім`ю ОСОБА_10 . Відповідно до розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 20.12.2022 №155 малолітнього ОСОБА_6 влаштовано до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_10 . Згідно наданої інформації Служби у справах дітей Кам`янської міської ради від 07.02.2025 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 мешкає мати ОСОБА_1 . З її слів, син не мешкає разом з матір`ю, місця реєстрації не має, у зв`язку із відсутністю паспорта громадянина України. ОСОБА_1 з`явився до Служби та надав пояснення, з яких вбачається, що він звернувся до Центру надання адміністративних послуг для отримання паспорту громадянина України, який було втрачено. Після отримання паспорту планує зареєструвати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а також офіційно працевлаштуватись. Має намір забрати малолітнього сина ОСОБА_6 на виховання та спільне проживання. З правами та чинним законодавством щодо повернення дитини та надання необхідних документів ОСОБА_1 було ознайомлено. Відповідно до листа Служби у справах дітей Кам`янської міської ради від 06.06.2025 ОСОБА_1 до Служби не звертався з питання повернення малолітнього сина йому на виховання та спільне проживання, необхідного пакету документів не надав, на телефонні дзвінки не відповідає. Батьком дитини ОСОБА_1 не вжито жодних заходів щодо повернення дитини в родину на спільне проживання та виховання.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2025, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л. (а.с. 21).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л. від 29.07.2025 відкрито провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 22).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова під головуванням судді Глос М.Л. від 01.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 29).
За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який було здійснено відповідно до п. 2.3.44 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідно до розпорядження керівника апарату від 18.12.2025 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_11 з посади судді Київського районного суду м. Харкова, зазначена справа передана в провадження судді Київського районного суду м. Харкова Муратової С.О. (а.с. 34).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2025 прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 37).
В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, 06.05.2026 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява представника позивача Департаменту служб у справах дітей ХМР Макарійчук А.В., в якій вона просить провести судове засідання без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення по справі (а.с. 93).
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3ст. 131 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Беручи до уваги ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.09.2017, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки: батько: ОСОБА_1 , мати: ОСОБА_12 (а.с. 9).
Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2018 ОСОБА_13 позбавлено батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15-16).
Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 (справа №523/9058/17) (а.с. 76-81) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2015 та остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; до набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у виді тримання під вартою в ОСІ УДП України в Одеській області, залишено без змін; строк відбування покарання ОСОБА_1 ухвалено обчислювати з моменту його взяття під варту – 29.04.2017 (а.с. 76-81).
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.07.2020 (справа №199/4447/20) ОСОБА_1 визнано винуватим у пред?явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, призначеного і не відбутого обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2020 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць (а.с. 82-86).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 18.09.2017 №684 «Про закріплення за дітьми права проживання користування житловою площею», вирішено: закріпити за дітьми право проживання, користування житловою площею згідно з додатком; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо обтяжень права користування житловими приміщеннями, закріпленими за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, згідно з додатком; вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо обтяження права користування житловими приміщеннями, закріпленими за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, згідно з додатком (а.с. 11).
Згідно переліку дітей, за якими закріплюється право проживання, користування житловою площею, щодо яких вносяться вилучаються відомості про обтяження права користування житловими приміщеннями (витяг з додатка до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.09.2019 №684), закріплено за малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право проживання, користування житловою площею за адреою: АДРЕСА_1 ; директору КП «Жилкомсервіс» взяти на контроль питання питання збереження житла за малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з пп. 9.2 рішення відповідно до законодавства України (а.с. 11).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 18.09.2017 №685 «Про надання дітям статусу дитини сироти та дитини, позбавленої батьківських прав», вирішено: надати дітям статус дитини-сироти згідно з додатком 1; надати дітям статус дитини, позбавленої батьківського піклування згідно з додатком 2 (а.с. 10).
Наказом виконавчого комітету Департаменту служб у справах дітей по Московському району від 01.08.2019 №128/1 «Про взяття на облік дитини, позбавленої батьківського піклування», наказано взяти на облік малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 68).
Згідно переліку дітей, яким надається статус дитини, позбавленої батьківського піклування (додаток 2 до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.09.2019 №685), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якого рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2018 позбавлена батьківських прав. Батько дитини згідно з вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Одеського апеляційного суду термін перебування під вартою змінено на 3 роки позбавлення волі (а.с. 10).
Відповідно до розпорядження Харківської державної адміністрації Харківської області від 20.12.2022 №155 «Про створення дитячого будинку сімейного типу на основі прийомної сім`ї прийомної матері ОСОБА_10 та влаштування до нього на виховання та спільне проживання дітей», з 22.12.2022 переведено до складу вихованців дитячого будинку сімейного типу матері-виховательки ОСОБА_10 прийомних дітей, в тому числі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12-14).
Згідно повідомлення першого заступника начальника ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)», засуджений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнився 28.07.2023 з ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» по відбуттю строку покарання. Вибув в АДРЕСА_3 (а.с. 17).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 06.02.2025, адресованих начальнику служби у справах дітей, він, ОСОБА_1 , звільнився з місця позбавлення волі у липні 2024 року. З серпня 2024 року він знаходився на довготривалому лікуванні у стаціонарі. У зв?язку з тим, що після звільнення, йому не було повернуто паспорту, то на теперішній час він надав документи до ЦНАП у м. Кам?янське. У лютому йому буде надано паспорт. Після отримання паспорту він поновить реєстрацію та офіційно працевлаштується. Він має намір забрати свою дитинку на виховання в свою родину. З правами та чиним законодавством щодо повернення дитини та надання потрібних документів його ознайомлено. Після збору відповідних документів зобов?язується надати їхт до служби у справах дітей за місцем знаходження його дитини (місто Харків) (а.с. 67).
Відповідно до повідомлення начальника служби у справах дітей Дніпропетровської міської ради від 06.06.2025, у період з 07.02.2025 по теперішній час ОСОБА_1 до служби у справах дітей Кам?янської міської ради не звертався з питання повернення йому на виховання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідного пакету документів відповідно до підпункту 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 (зі змінами) не надавав, на телефоні дзвінки не відповідає (а.с. 18).
Згідно висновку від 16.07.2025 виконавчого комітету Департаменту служб у справах дітей ХМР щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на первинному обліку Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (далі - ССД по Салтівському району) як дитина, позбавлена батьківського піклування, знаходиться малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дитини - ОСОБА_3 , згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2018 позбавлена батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_6 , 2016 року народження. Батько дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місця реєстрації відсутнє, паспорт громадянина України зі слів ОСОБА_1 втрачено. Місце мешкання не відоме. Згідно листа ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» Адамський Р.С. звільнився з 28.07.2024. Малолітній ОСОБА_5 , 2016 року народження, влаштований до КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» з 16.08.2017 відповідно до розпорядження Біляївської районної державної адміністрації №578/РА-2017 від 26.07.2017. Батько дитини. ОСОБА_1 , згідно з вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі (ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України). Ухвалою Одеського апеляційного суду термін перебування під вартою змінено на 3 роки позбавлення волі. Відповідно до наказу Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 01.08.2019 малолітнього ОСОБА_14 було взято на облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.09.2019 №685, малолітньому ОСОБА_7 було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.09.2019 №684, за малолітнім ОСОБА_8 закріплено право проживання, користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 ОСОБА_1 засуджений до 3 років 1 місяця позбавлення волі (ч. 3 ст. 185 КК України). Згідно розпорядження Куп?янської районної державної адміністрації Харківської області від 08.02.2022 №12 малолітнього ОСОБА_6 влаштовано в прийомну сім?ю ОСОБА_10 . Відповідно до розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 20.12.2022 №155 малолітнього ОСОБА_6 влаштовано до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_10 . Згідно наданої інформації Служби у справах дітей Кам?янської міської ради від 07.02.2025 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 мешкає мати ОСОБА_1 . З її слів, син не мешкає разом з матір?ю, місця реєстрації не має, у зв?язку із відсутністю паспорта громадянина України. ОСОБА_1 з?явився до Служби та надав пояснення, з яких вбачається, що він звернувся до Центру надання адміністративних послуг для отримання паспорту громадянина України, який було втрачено. Після отримання паспорту планує зареєструвати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 також офіційно працевлаштуватись. Має намір забрати малолітнього сина ОСОБА_4 на виховання та спільне проживання. З правами та чинним законодавством щодо повернення дитини та надання необхідних документів ОСОБА_1 було ознайомлено. Відповідно до листа Служби у справах дітей Кам?янської міської ради від 06.06.2025 ОСОБА_1 до Служби не звертався з питання повернення малолітнього сина йому на виховання та спільне проживання, необхідного пакету документів не надав, на телефонні дзвінки не відповідає. Батьком дитини ОСОБА_1 не вжито жодних заходів щодо повернення дитини в родину на спільне проживання та виховання. Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, рекомендацією Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19-20).
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.ст. 3, 10 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як зазначено у п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін..) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.
З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дитини, оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини.
Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Відповідно до положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до вимог ст. 191 СК України суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову, а саме: з 24.07.2025.
Суд за заявою позивача визначає розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, із зобов`язанням відкрити особистий рахунок на ім`я дітей у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі часток з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.07.2025 до досягнення дитиною повноліття.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до п. 14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 128-131, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (ЄДРПОУ: 26489104), із зобов`язанням відкрити особистий рахунок на ім`я дітей у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі часток з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.07.2025 до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одиннадцять) грн 20 коп.
Заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Позивач: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (ЄДРПОУ: 26489104, адреса: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 55), в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Суддя С.О. Муратова