ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2026 року
м. Київ
справа № 518/998/24
провадження № 61-3352св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2024 року у складі судді Алексєєвої О. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року у складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Комлевої О. С., Сєвєрової Є. С.
у справі 
за заявою ОСОБА_1 (далі - заявниця)
заінтересована особа - Ширяївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Ширяївський ВДРАЦС, заінтересована особа),
про встановлення факту неправильності в актовому записі про народження, 
ухвалив постанову про таке:
I. Вступ
1. У травні 2024 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту неправильності в актовому записі про народження. 
2. Суд першої інстанції у задоволенні заяви відмовив, і його позицію підтримала апеляційна інстанція.
3. Заявниця оскаржила судові рішення у касаційному порядку. Підставою касаційного оскарження вказала відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах з питання, зазначеного у касаційній скарзі.
4. Оскаржувані судові рішення переглядаються в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку із чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.
ІІ. Короткий зміст вимог заяви
5. Заява обґрунтована так:
−  ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 разом з родиною;
− на час дії воєнного стану ОСОБА_1 виїхала до Республіки Польщі, де тимчасово проживає з родиною; 
− 31 березня 2023 року Ширяївський ВДРАЦС повторно видав ОСОБА_1 свідоцтво про народження, у якому вказав, що вона народилася в селищі Ширяєве Ширяївського району Одеської області;
− проте, згідно з медичними документами ОСОБА_1 народилася у пологовому будинку в м. Одесі, а місцем її проживання було смт Ширяєве;
− відповідно до водійського посвідчення Республіки Польщі місцем народження ОСОБА_1 вказано м. Одесу. У свідоцтві про народження доньки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцем народження її матері також зазначено м. Одесу;
− після народження доньки у м. Варшаві Республіки Польщі ОСОБА_1 звернулася до Управління реєстрації актів цивільного стану в м. Варшаві з метою реєстрації необхідних документів на дитину. Під час перевірки наданих ОСОБА_1 документів виявлено в них розбіжності, а саме у свідоцтві про народження ОСОБА_1 місцем її народження зазначено смт Ширяєве, тоді як у всіх інших документах - м. Одесу. У зв`язку з цим подальша реєстрація документів на дитину стала неможливою до усунення розбіжностей;
− звернувшись до Ширяївського ВДРАЦС з метою внесення змін до актового запису щодо виправлення місця її народження, ОСОБА_1 отримала усну відповідь про неможливість вчинення такої дії, оскільки цей запис був зроблений зі слів та у присутності обох батьків;
− така ситуація позбавляє ОСОБА_1 можливості зареєструвати та отримати реєстраційні документи на свою дитину.
6. Тому заявниця просила суд: 
− встановити неправильність в актовому записі цивільного стану про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № 104, що складений 28 грудня 1996 року Ширяївським ВДРАЦС, а саме написання місця народження заявника «смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області» замість правильного «м. Одеса»;
− встановити порядок виконання рішення суду, яке згідно з положенням статті 18 ЦПК після набрання ним законної сили буде підставою для внесення Ширяївським ВДРАЦС змін до актового запису цивільного стану про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № 104, що складений 28 грудня 1996 року Ширяївським ВДРАЦС, змінивши місце народження заявника з «смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області» на «м. Одеса».
ІII. Короткий зміст судових рішень
7. РішеннямШиряївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року, у задоволенні заяви відмовлено.
8. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з таких мотивів:
− станом на 28 грудня 1996 року зареєстрованим місцем проживання батьків ОСОБА_1 було смт Ширяєве Ширяївського району Одеської області, а реєстрація народження дитини провадилася за місцем проживання батьків;
− місцем народження заявника «м. Одеса» мало б бути зазначено у разі, якщо реєстрація народження провадилась саме у м. Одесі;
− відомості щодо місця народження ОСОБА_1 внесені відповідно до положень пункту 10 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженої Міністром юстиції України 29 грудня 1984 року № 22/5 (далі - Інструкція про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні), діючої станом на 21 жовтня 1996 року, тому підстави для встановлення факту неправильності в актовому записі відсутні.
ІV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала 
9. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити неправильність актового запису від 28 грудня 1996 року № 104 та зобов`язати Ширяївський ВДРАЦС у Березівському районі Одеської області внести зміни до цього актового запису, змінивши місце народження з «смт Ширяєве» на «м. Одеса».
10. Касаційна скарга обґрунтована таким:
− фактичне місце народження ОСОБА_1 , підтверджене медичними, адміністративними та іншими документами, відрізняється від зазначеного в актовому записі, що створює правову невизначеність, невідповідність між відомостями в українських та іноземних офіційних документах, а також перешкоджає реалізації права на громадянство, оформлення документів та ідентичність особи;
− суди не врахували, що ОСОБА_1 дійсно народилася у пологовому будинку в м. Одесі, і це підтверджується медичними документами, інформаційним листом Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради (далі - КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР), обмінною картою породіллі та іншим;
− на момент подання заяви до суду ОСОБА_1 була матір`ю однієї дитини та перебувала у стані вагітності другою дитиною. Наразі вона є матір`ю двох дітей, у свідоцтвах про народження яких зазначено, що їхня мати народжена у м. Одесі, що відповідає фактичним обставинам її народження;
− наявність різних відомостей про місце народження ОСОБА_1 у документах створює істотні перешкоди для реалізації права на набуття громадянства Республіки Польщі;
− Інструкція про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні регулювала порядок первинної реєстрації, але не встановлювала заборони на подальше приведення запису у відповідність до фактичних обставин;
− відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах частини другої статті 315 ЦПК у взаємозв`язку із статтею 22 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану») в частині того, чи може суд у порядку окремого провадження встановити факт неправильності актового запису про народження щодо місця народження, якщо запис був зроблений відповідно до адміністративної практики, діючої на той час, але він не відповідає фактичному місцю народження, підтвердженому медичними документами;
− апеляційний суд ототожнив поняття «запис, зроблений відповідно до порядку реєстрації» та «запис, що відповідає об`єктивній дійсності»;
− Інструкція про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні надавала батькам право вибору - зазначити фактичне місце народження дитини або місце проживання її батьків. Це була процедурна норма, а не норма, яка встановлювала, що місце проживання батьків є місцем народження дитини. Тобто така Інструкція не робила запис «правильним» у значенні відповідності дійсності, вона лише дозволяла такий запис;
- факт народження ОСОБА_1 у м. Одесі є встановленим документально. Запис «смт. Ширяєве» не відповідає об`єктивній дійсності, незалежно від того, чи був він зроблений із дотриманням процедури 1996 року;
− Верховний Суд ще не формував висновку про те, чи є допустимим відмовляти у встановленні фактичного місця народження особи з тієї єдиної підстави, що запис був зроблений відповідно до норм реєстрації, що діяли на той момент.
V. Рух справи
11. 14 березня 2026 року заявниця звернулася з касаційною скаргою.
12. Ухвалою від 01 квітня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху.
13. Ухвалою від 20 травня 2026 року відкрито касаційне провадження.
14. Матеріали справи надійшли до Верховного Суду 10 червня2026 року.
15. Ухвалою від 02 липня 2026 року справу призначено до судового розгляду.
16. Заінтересована особа не скористалася своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
VI. Встановлені судами обставини 
17.  ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .
18. Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 31 березня 2023 року Ширяївським ВДРАЦС, місце народження ОСОБА_1 - Україна, Одеська область, Ширяївський район, смт Ширяєве (а. с. 8).
19. У паспорті громадянина України (документ № НОМЕР_2 ) місцем народження ОСОБА_1 зазначено смт Ширяєве Ширяївського району Одеської області (а. с. 7).
20. Відповідно до копії титульного листа історії розвитку дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взята на облік 29 жовтня 1996 року та прибула з «ОКБ родом м. Одеса» 25 жовтня 1996 року (а. с. 9).
21. З копії обмінної карти № 968 вбачається, що ОСОБА_3 виписана 25 жовтня 1996 року з «ОКБ род. дом.».
22. Згідно з інформаційним листом КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР від 19 жовтня 2023 року № 01/01-07/4379 породілля ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народила у пологовому будинку КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР 21 жовтня 1996 року дитину жіночої статі вагою 3 150 г зростом 52 см, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Відомості про пологи зафіксовані у пологовому журналі Перинатального центру КНП «Одеської обласної клінічної лікарні» ООР» (а. с. 10).
23. Також м. Одесу зазначено місцем народження ОСОБА_1 у водійському посвідченні Республіки Польщі (а. с. 16), свідоцтві про народження її доньки ОСОБА_2 (а. с. 17-20), медичній довідці від 11 квітня 2024 року (а. с. 56-57), особистих даних ОСОБА_1 в системі «wfirma.pl» (а. с. 58-61), сертифікаті від 19 вересня 2023 року № 25/2023 (а. с 62-63).
24. За поясненнями Ширяївського ВДРАЦС державна реєстрація народження ОСОБА_1 проведена за заявою батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5 на підставі медичного свідоцтва про народження, виданого 26 жовтня 1996 року КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР. Місце народження дитини в актовому записі про народження було вказане за бажанням батьків, про що свідчать їх підписи в цьому актовому записі.
VIІ. Позиція Верховного Суду
25. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 4), Верховний Суд зазначає таке.
26. У цій справі заявниця звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту неправильності зазначення в актовому записі про народження від 28 грудня 1996 року № 104, складеному Ширяївським ВДРАЦС, місця її народження (див. пункт 6).
27. Посилалася на те, що в актовому записі про народження місцем її народження вказано смт Ширяєве Ширяївського району Одеської області, хоча фактично вона народилася у м. Одесі, що підтверджується переліком документів. Вказує, що розбіжність у документах щодо місця її народження позбавляє можливості зареєструвати та отримати реєстраційні документи на дітей на території Республіки Польщі (див. пункт 5).
28. Суди відмовили у задоволенні заяви, виходячи з того, що неправильності в актовому записі про народження ОСОБА_1 не встановлено (див. пункти 7-8).
29. Верховний Суд звертає увагу, що порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження, визначений главами 1 і 6 розділу ІV ЦПК.
30. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК). 
31. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
32. Частиною сьомою статті 19 ЦПК передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
33. Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав та інтересів заявника (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17).
34. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом, тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
35. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у частині першій статті 315 ЦПК, однак не є вичерпним.
36. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
37. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
− факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
− встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;
− заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
− чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів (див., наприклад, постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18).
38. Звертаючись із заявою, ОСОБА_1 вказувала на неправильність зазначення в актовому записі про народження місця її народження (див. пункти 6, 26).
39. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 (далі - Правила) (в редакції, чинній на час звернення до суду та розгляду справи).
40. За змістом частин першої, другої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис.
41. Підстави внесення змін до актових записів цивільного стану визначені у пункті 2.13 розділу ІІ Правил.
42. Враховуючи викладене та дослідивши належним чином надані ОСОБА_1 докази, суди встановили, що неправильності в актовому записі про її народження, який був складений органом реєстрації актів цивільного стану 28 грудня 1996 року за № 104, немає. За поясненнями Ширяївського ВДРАЦС запис про місце народження ОСОБА_1 був проведений за заявою її батьків на підставі медичного свідоцтва про народження.
43. Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту неправильності в актовому записі про народження відсутні. 
44. Разом з тим, апеляційний суд правильно зазначив, що документи, отримані після 2022 року в іншій країні, не мають наслідком встановлення неправильності в актовому записі про народження, що був складений в Україні у 1996 році.
45. Верховний Суд не бере до уваги посилання у касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах частини другої статті 315 ЦПК у взаємозв`язку із статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»(див. пункт 10), оскільки існує стала судова практика щодо застосування судами вказаних ОСОБА_1 норм закону, водночас у кожній справі суди виходять з її конкретних обставин та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
46. Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають. Такі доводи були викладені в апеляційній скарзі, і апеляційний суд їм надав належну правову оцінку.
VIІІ. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
47. Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права.
48. Незгода ОСОБА_1 із судовими рішеннями, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК).
49. Суди першої та апеляційної інстанцій належним чином, з дотриманням норм статті 89 ЦПК щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК щодо законності та обґрунтованості судових рішень, повно і всебічно встановили обставини справи та правильно відмовили у задоволенні заяви.
50. За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд вважає, що немає підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, що відповідатиме статті 410 ЦПК.
Із цих підстав,
керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: В. І. Крат Д. А. Гудима І. О. Дундар Є. В. Краснощоков П. І. Пархоменко |