ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/2075/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/2847/26 Категорія: 304090000 | Булгакова Г. В.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Фетісова Т. Л.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач | Фетісова Т. Л.
судді | Новіков О. М., Сіренко Ю. В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.06.2026 (повний текст складено 26.06.2026, суддя в суді першої інстанції Булгакова Г.В.) у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у березні 2026 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 103811009 від 25.07.2022 у розмірі 16 124,60 грн, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, мотивуючи про те, що позивач у справі набув права вимоги до позичальника за укладеними з первісними кредиторами договорами факторингу на суму, заявлену до стягнення у даній справі.
Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.06.2026 позов у справі задоволено з компенсацією за рахунок відповідача 2 000 грн витрат позивача на правничу допомогу з посиланням на те, що позичальник не виконала свої договірні зобов`язання щодо повернення кредитору отриманих у кредит коштів та сплати погоджених у договорі відсотків, що свідчить про необхідність стягнення відповідної суми заборгованості. 
Відповідач подала на вказане рішення суду 27.07.2026 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням зменшити суму стягнення або затвердити графік поетапного погашення боргу.
В обґрунтування вказано на те, що відповідач суду першої інстанції подавала клопотання про приєднання доказів та поетапне погашення заборгованості, яке суд при вирішенні спору не врахував, чим допустив рівність сторін у доведенні своїх обґрунтувань та не врахував докази часткової сплати боргу та намір врегулювати спір.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 16124,60 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що 25.07.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 (позичальник) в електронній формі укладено Договір про споживчий кредит № 103811009, який підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «V46840».
Відповідно до пунктів 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. Договору кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим Договором, на строк 105 днів надати позичальнику грошові кошти у сумі 5 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 09.08.2022, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 07.11.2022, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.
Згідно з пунктами 1.5., 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3., 1.6. Договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2 450,00 грн в грошовому виразі, загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 15 950,00 грн в грошовому виразі. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 7 450,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування складає 20 950,00 грн. Комісія на надання кредиту 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1 500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 13 500,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки фіксована.
Позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в пунктах 1.5.1.-1.5.3. Договору, в один із термінів вказаних в пункті 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в пункті 1.3. Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною пунктом 1.5.2., в сумі та на умовах визначених пунктом 2.3. Договору (пункт 2.2.1. Договору).
Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених пунктом 2.2.3. Договору (пункт 2.2.2. Договору).
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 103811009 від 25.07.2022 виконало у повному обсязі, надавши відповідачці у користування кредит у розмірі 5 000,00 грн, шляхом зарахування 25.07.2022 грошових коштів на вказану позичальником платіжну картку, що підтверджується платіжним дорученням № 48347300 від 25.07.2022.
З відомості про щоденні нарахування та погашення, сформованої ТОВ «Мілоан» за договором № 103811009, встановлено, що відповідачка на виконання умов договору кошти сплачувала частково, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість у розмірі 16 124,60 грн, яка складається з: 5 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 12 333,60 грн - заборгованість за відсотками; 950,00 грн заборгованість за комісією.
29.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги № 94-МЛ/Т, відповідно до якого кредитор зобов`язався передати (відступити) новому кредитору за плату, а новий кредитор прийняти належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 94-МЛ/Т від 29.09.2023 ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги за договором № 103811009 від 25.07.2022, укладеним ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким складає 16 124,60 грн.
З виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 103811009 від 25.07.2022, сформованого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», встановлено, що станом на 22.10.2025 заборгованість за кредитним договором № 103811009 від 25.07.2022 не погашена, що обумовило звернення з цим позовом до суду.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1056^1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримала кошти за кредитним договором та не повернула їх у визначені строки, сплативши погоджені відсотки по кредиту, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу.
Таким чином відповідні позовні вимоги підлягають до задоволення.
При цьому доказів виконання наявних грошових зобов`язань, які б не були враховані при визначенні суми заборгованості, ні перед позивачем у справі ні перед попередніми кредиторами відповідачем суду не надано. Також скаржником обґрунтованість нарахування заборгованості як по тілу кредиту (позики) так і по відсоткам у аспекті правильності математичних розрахунків та підстав їх проведення під сумнів не ставиться.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Так апеляційний суд не погоджується з аргументами скаржника про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки при вирішенні спору не було враховано клопотання відповідача про поетапне погашення заборгованості, з урахуванням такого.
Згідно клопотання від 25.06.2026, адресованого Придніпровському районному суду міста Черкаси, відповідач визнає наявність заборгованості та просить долучити до справи, зокрема запропонований графік поетапного погашення заборгованості, гарантійний лист іншого кредитора ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», докази оплати послуг гаранта та податкову декларацію, що підтверджує майнове становище відповідача.
Однак погодження графіка погашення заборгованості із розстроченням платежів віднесено не до компетенції суду першої інстанції, а до позиції позивача, який може погодитися із можливістю поетапного повернення боргу, а може вимагати задоволення своїх позовних вимог у повному обсязі.
При цьому мирової угоди сторін, яка б містила підписи як позивача так і відповідача згідно ст. 207 ЦПК України, суду на затвердження надано не було, отже самостійне волевиявлення відповідача щодо можливості поетапного погашення боргу без його схвалення з боку позивача у формі укладеної мирової угоди для суду значення не матиме, так як суд зобов`язаний розглядати справу у межах позовних вимог, сформульованих саме позивачем, що відповідає приписам ст. 13 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства.
Так частина перша вказаної статті передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказів погашення кредитної заборгованості, які б не були враховані судом першої інстанції при визначенні її розміру, матеріали справи не містять.
Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.06.2026у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача – без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати скаржника по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи не відшкодовувати у зв`язку з відхиленням вимог скарги.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.06.2026 у даній цивільній справі – залишити без змін.
Судові витрати відповідача по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи не відшкодовувати.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 08.09. 2026.

Суддя-доповідач   

Судді