Іменем України
РІШЕННЯ

14 липня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/436/26 	
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича компанія АСПАР ІНЖИНІРИНГ", 
вул. Ларіонова Валентина, буд. 145, м. Дніпро, 49052, код ЄДРПОУ 45531090,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКС. ЛАЙН",
шосе Михайло-Коцюбинське, буд. 4, м. Чернігів, 14001, код ЄДРПОУ 44664090,
про стягнення 57 430,17 грн
без повідомлення (виклику) сторін;
Обставини справи:
11.05.26, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича компанія АСПАР ІНЖИНІРИНГ" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКС. ЛАЙН" заборгованості в розмірі 57 430,17 грн, в тому числі: 34 400 грн залишку по оплаті за Договором №0304-25 від 03.04.25; 891 грн – 3% річних; 1970,17 грн – інфляційних втрат; 8769 грн – пені; 11 400 грн – за поставку огорожі нержавіючої з кінцевими вимикачами в одиниці 1 шт. 
Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов Договору №0304-25 від 03.04.25 в частині повної оплати. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.26 справу №927/436/26 передано на розгляд судді Фесюрі М.В.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13.05.26 постановлено:
прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.
здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання).
запропонувати відповідачу відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі: надіслати (надати) суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; одночасно надіслати позивачу: копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.
подати до суду протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (якщо така буде подана) заперечення на відповідь на відзив (ст.167, 251 ГПК України).
запропонувати позивачу відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України, протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву: надіслати (надати) до суду відповідь на відзив, надіславши одночасно копію даної відповіді на відзив відповідачу, а докази надсилання надати суду.
запропонувати відповідачу відповідно до ст. 167, 251 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив надати заперечення, в яких викласти свої
пояснення, міркування, аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.
звернути увагу учасників справи на те, що:
- за приписами п.8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї; копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.
- згідно з ч.2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, заяви та клопотання, які без поважних причин не будуть подані в строк, визначений судом, суд залишає без розгляду.
роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 ГПК України клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.05.26 направлена позивачу та відповідачу до електронних кабінетів останніх в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" та згідно з довідками про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", доставлені до електронних кабінетів позивача 13.05.26 14:38, відповідача 13.05.26 14:38. 
Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 13.05.26 є такою, що отримана сторонами 13.05.26.
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Згідно з ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
В силу вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
Європейський суд щодо тлумачення положення “розумний строк” в рішенні у справі “Броуган та інші проти Сполученого Королівства” роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
Рішення складено та підписано у перший день виходу судді Фесюри М.В. з відпустки.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:
03 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича компанія АСПАР ІНЖИНІРИНГ" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІКС. ЛАЙН" (далі - покупець, відповідач) укладено Договір №0304-25 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупцеві обладнання, а також здійснити його монтаж та пусконалагоджувальні роботи (далі - «Роботи») на об`єкті покупця, а покупець зобов`язується прийняти обладнання та своєчасно оплатити вартість обладнання та послуг з його монтажу та пусконалагоджувальних робіт.
Найменування, номенклатура (асортимент), одиниця виміру, кількість, ціна, строки поставки партій обладнання, його монтажу та строки оплати визначаються у Специфікаціях, узгоджених сторонами протягом строку дії Договору, які після належного оформлення є невід`ємною частиною Договору (п. 1.3 Договору).
Загальна ціна Договору, згідно з п. 2.1, складається з суми вартості поставленого обладнання та наданих послуг з монтажу і пусконалагоджувальних робіт поставленого обладнання зазначених у Специфікаціях, переданих постачальником у власність покупцю.
У пункті 3.1 Договору узгоджено, що поставка обладнання здійснюється на умовах визначених в Специфікаціях до Договору.
Відповідно до пунктів 3.2-3.5 Договору строк поставки обладнання вказується в Специфікаціях до Договору та обчислюється з моменту з дня отримання постачальником суми попередньої оплати за партію обладнання згідно п. 2.3 цього Договору.
Датою поставки обладнання за цим Договором вважається дата, зазначена у видатковій накладній в момент отримання обладнання представником покупця за підписами повноважних представників сторін. 
Приймання-передача обладнання здійснюється шляхом підписання сторонами відповідних видаткових накладних постачальника.
Датою переходу права власності на обладнання від постачальника покупцю є дата, зазначена у видатковій накладній в момент отримання обладнання представником покупця за підписами повноважних представників сторін.
Згідно з пунктами 4.1-4.4 Договору послуги з монтажу та пусконалагоджувальні роботи - це діяльність постачальника з встановлення та налаштування обладнання, з встановлення та налаштування обладнання, задля забезпечення його нормального функціонування згідно технічного призначення.
Постачальник зобов`язується виконати монтаж та пусконалагоджувальні роботи поставленого обладнання в строки та за адресами об`єктів покупця, що узгоджені сторонами у відповідній Специфікації.
Покупець зобов`язаний забезпечити постачальнику безперешкодний доступ до об`єкту та всіляко сприяти проведенню постачальником пусконалагоджувальних робіт та монтажу.
Належне виконання постачальником пусконалагоджувальних робіт та монтажу обладнання оформлюється шляхом підписання сторонами Акту наданих послуг (робіт).
У відповідності до п. 6.7. Договору за порушення термінів розрахунку покупець на письмову вимогу постачальника сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в цей період, від суми боргу по договору за кожний календарний день затримки.
Цей Договір вступає в силу з дня його підписання і діє до 31.12.2025, але в будь-якому випадку до повного завершення взаєморозрахунків сторін і гарантійних зобов`язань (п. 10.1 Договору).
Додатком до Договору сторонами узгоджено Специфікацію №1 від 03.04.25, відповідно до якої загальна вартість обладнання складає 218 400,00 грн, у т.ч. ПДВ 36 400 грн.
За умовами п.4 Специфікації оплата за обладнання здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника в наступному порядку:
- 80% від загальної вартості по даній Специфікації, а саме 174 720,00 грн - попередня оплата, протягом 3 робочих днів з дати отримання рахунку від постачальника (п.4.1.);
- 10% від загальної вартості по даній Специфікації, а саме 21 840 грн - протягом 3 робочих днів з дати отримання покупцем офіційного повідомлення про готовність обладнання до відвантаження (п.4.2.);
- 10% від загальної вартості по даній Специфікації, а саме 21 840,00 грн - протягом 3 робочих днів після приймання покупцем обладнання та підписання видаткової накладної на поставку обладнання (п.4.3.).
У пункті 5 Специфікації сторони погодили, що строк поставки обладнання та надання послуг (робіт) - до 45 робочих днів з дати здійснення покупцем попередньої оплати згідно п. 4.1 даної Специфікації. Строк монтажу обладнання - 3 робочих дні з дати підписання сторонами видаткової накладної (поставка обладнання покупцеві).
Поставка обладнання здійснюється на об`єкті покупця за наступною адресою: м. Чернігів. (п.6 Специфікації №1).
Монтажні та пусконалагоджувальні роботи здійснюються на об`єктах покупця за адресою поставки обладнання (пункт 7 Специфікації №1).
Як свідчать матеріали справи, за результатами поставки обладнання, його монтажу та виконання пусконалагоджувальних робіт сторонами складено та підписано без заперечень та зауважень видаткову накладну №32 від 11.06.2025 на суму 218 400,00 грн та товарно-транспортну накладну №Р32 від 11.06.25 на суму 218 400 грн.
Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, вартість обладнання, його монтаж та пусконалагоджувальні роботи у повному обсязі не оплатив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 34 400 грн.
Також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині здійснення розрахунків, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 1970,17 грн, 3 % річних у розмірі 891 грн та 8 769 грн пені.
Окрім того позивачем заявлено до стягнення 11 400 грн за поставку огорожі нержавіючої з кінцевими вимикачами в одиниці 1шт.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ч. ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку про його змішану правову природу, а саме про те, що договір містить елементи як договору поставки (щодо обов`язків з передачі обладнання у власність покупця), так і договору про надання послуг (щодо похідних обов`язків зі здійснення монтажу та виконання пусконалагоджувальних робіт).
Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до пунктів 3.2-3.5 Договору строк поставки обладнання вказується в Специфікаціях до Договору та обчислюється з моменту з дня отримання постачальником суми попередньої оплати за партію обладнання згідно п. 2.3 цього Договору.
Датою поставки обладнання за цим Договором вважається дата, зазначена у видатковій накладній в момент отримання обладнання представником покупця за підписами повноважних представників сторін. 
Приймання-передача обладнання здійснюється шляхом підписання сторонами відповідних видаткових накладних постачальника.
Датою переходу права власності на обладнання від постачальника покупцю є дата, зазначена у видатковій накладній в момент отримання обладнання представником покупця за підписами повноважних представників сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем поставлено відповідачу товар за Договором згідно видаткової накладної №32 від 11.06.2025 на суму 218 400,00 грн, підписаної сторонами без заперечень та зауважень.
У свою чергу, за приписами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За умовами п.4 Специфікації оплата за обладнання здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника в наступному порядку:
- 80% від загальної вартості по даній Специфікації, а саме 174 720,00 грн - попередня оплата, протягом 3 робочих днів з дати отримання рахунку від постачальника (п.4.1.);
- 10% від загальної вартості по даній Специфікації, а саме 21 840 грн - протягом 3 робочих днів з дати отримання покупцем офіційного повідомлення про готовність обладнання до відвантаження (п.4.2.);
- 10% від загальної вартості по даній Специфікації, а саме 21 840,00 грн - протягом 3 робочих днів після приймання покупцем обладнання та підписання видаткової накладної на поставку обладнання (п.4.3.).
Відповідно до статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
На виконання умов Договору, відповідачем частково сплачено за надані позивачем по спірному договору послуги, а саме: 23.04.25 у розмірі 100 000 грн, 02.06.25 у розмірі 84 000 грн, про що свідчить акт звірки взаємних рахунків за спірним договором. Однак, зазначений акт звірки не підписаний з боку відповідача.
Отже, спір між сторонами виник щодо повної оплати вартості по Специфікації №1 від 03.04.25 у розмірі 34 400 грн.
Як вже встановлено судом, за результатами поставки обладнання, його монтажу та виконання пусконалагоджувальних робіт сторонами складено та підписано без заперечень та зауважень видаткову накладну №32 від 11.06.2025 на суму 218 400 грн, а отже строк зі здійснення остаточного розрахунку є таким, що настав.
Позивачем направлялись на адресу відповідача претензії щодо прострочення оплати за Договором №0304-25 від 03.04.25 від 04.11.25 вих.№0411-25 від 04.11.25 та №1 від 21.04.26 з проханням оплатити заборгованість з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних. 
Втім, відповідач відповіді на претензії не надав, заборгованість не сплатив, доказів протилежного матеріали справи не містять.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати заборгованості за Договором не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 34 400,00 грн.
Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 1 970,17 грн. та 3 % річних у розмірі 891 грн.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, судом встановлено, що здійснений позивачем розрахунок відповідає встановленим обставинам справи, у зв`язку з чим, стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 891 грн та інфляційні втрати в розмірі 1970,17 грн.
Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 8769 грн пені на підставі п.6.7. Договору.
У відповідності до п. 6.7. Договору за порушення термінів розрахунку покупець на письмову вимогу постачальника сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в цей період, від суми боргу по договору за кожний календарний день затримки.
Отже, сторонами договору, було письмово погоджено застосування такого виду відповідальності до покупця, як стягнення пені.
З огляду на викладене, оскільки прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань за спірним договором підтверджується матеріалами справи, обставин, які є підставою для звільнення відповідача від відповідальності, не наведено, позовна вимога про стягнення з відповідача пені, нарахованої на підставі п.6.7. Договору, визнається судом обґрунтованою.
Відповідно до статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.
Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.
Як вбачається з розрахунку пені, позивач нараховує пеню без урахування приписів ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. 
У даному випадку в укладеному між сторонами договорі не передбачено нарахування пені у більший строк, ніж визначають приписи ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.
Перевіривши розрахунок пені позивача на суму 8769 грн, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України, суд встановив, що обґрунтований розмір пені становить 5 346,61 грн. У стягненні 3422,39 грн пені суд відмовляє з підстав, викладених вище.
Окрім того позивачем заявлено до стягнення 11 400 грн за поставку огорожі нержавіючої з кінцевими вимикачами в одиниці 1 шт.
Як вказує позивач, на замовлення відповідача позивачем було поставлено калітку підйомника, а саме огорожу нержавіючу з кінцевими вимикачами в одиниці 1 штука на суму 11 400 грн, однак Товариством з обмеженою відповідальністю "ІКС. ЛАЙН" оплату за огорожу не здійснено та не повернуто первинні документи щодо зазначеного товару, відповідні документи щодо зазначеного товару відповідачем не підписані.
Стосовно заявленого до стягнення розміру заборгованості суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та достовірних, у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК, доказів на підтвердження здійснення позивачем відповідачу поставки огорожі нержавіючої з кінцевими вимикачами в одиниці 1 шт на суму 11 400 грн. Видаткова накладна №45 від 09.09.25 на суму 11 600 грн, ціна без ПДВ 9666,67 грн, товар: огорожа нержавіюча з кінцевими вимикачами в одиниці 1 шт., надана позивачем до матеріалів справи, судом в якості належного доказу судом не приймається, оскільки не була підписана відповідачем. Будь-яких інших доказів, які б могли переконливо свідчити про здійснення господарської операції щодо поставки позивачем відповідачу калітку підйомника, а саме огорожу нержавіючу з кінцевими вимикачами в одиниці 1 шт. на суму 11 400 грн матеріали справи не містять. У зв`язку з чим, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду. 
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах “Трофимчук проти України”, “Серявін та інші проти України” обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.
За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням часткового задоволення позову, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, становить 1975,25 грн.
Керуючись ст. 14, 73-80, 86, 123, 124, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги задовольнити частково.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКС. ЛАЙН" (шосе Михайло-Коцюбинське, буд. 4, м. Чернігів, 14001, код ЄДРПОУ 44664090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича компанія АСПАР ІНЖИНІРИНГ" (вул. Ларіонова Валентина, буд. 145, м. Дніпро, 49052, код ЄДРПОУ 45531090) 34 400 грн основного боргу, 5346,61 грн пені, 1970,17 грн інфляційних втрат, 891 грн 3% річних та 1975,25 грн судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.
3.У решті позову відмовити.
Рішення набирає законної сили у строки, встановлені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.
Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/ 

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області - e-mail: inbox@cn.arbitr.gov.ua; засоби зв`язку - тел.099 420 54 50.