Справа № 453/1056/26
№ провадження 3/453/408/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Курницька В.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -
(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 , роз`яснені)

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 678236 від 28 травня 2026 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме те, що він 28 травня 2026 року близько 22 години 50 хвилин в с. Будина, вул. Кам`янецька, керуючи мотоциклом марки «GEON», з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: різкий запах з ротової порожнини, почервоніння очей, поведінка яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та на місці зупинки водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водія відсторонено від керування транспортним засобом. 
Також протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 678225 від 28 травня 2026 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України, а саме те, що він 28 травня 2026 року близько 22 години 50 хвилин в с. Будина, вул. Кам`янецька, керував мотоциклом марки «GEON», не маючи права керування, а саме: посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначив, що транспортним засобом він не керував, оскільки в нього відсутнє посвідчення водія, а лише вручну штовхав мотоцикл, що достаменно було відомо працівникам поліції. Зазначив, що мотоцикл марки «GEON» належить його другу, який попросив забрати транспортний засіб з бази відпочинку, оскільки сам змушений був терміново поїхати на роботу. 
За вказаних вище обставин вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відтак просить закрити провадження у справі.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, пояснив, що напередодні з друзями відпочивав в котеджі «Карпати» в с. Дубина, звідки вранці його забрали колеги по роботі на автомобілі, у зв`язку з чим попросив свого друга, ОСОБА_1 забрати мотоцикл та відіпхати його до будинку його знайомого. 
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Таким чином, оскільки вказані правопорушення вчинені однією і тією ж особою і підлягають одночасному розгляду одним і тим же органом, зазначені справи слід об`єднати в одне провадження, відповідно до ст. 36 КУпАП та п. 6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 18 жовтня 2023 року № 493.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Тобто адміністративне правопорушення – це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення - це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення. Вона включає в себе передусім такі ознаки, як: саме протиправне діяння - дія чи бездіяльність, шкідливі наслідки діяння, причинний зв`язок між протиправним діянням та шкідливими наслідками, що наступили.
Диспозиція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Зокрема, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, визначена законодавцем як «керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом».
В ході судового розгляду справи встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 678225 від 28 травня 2026 року долучено наступні докази: копія постанови серії ЕНА № 7275428 від 28 травня 2026 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 678236 від 28 травня 2026 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, форму вивода «Адмінпрактика», з якої вбачається факт скоєння ОСОБА_1 11 березня 2026 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також факт сплати 16 березня 2026 року накладеного відповідно до постанови серії ЕНА 6807887 штрафу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В ході судового розгляду справи встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 678236 від 28 травня 2026 року долучено наступні докази: Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 травня 2026 року, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 678225 від 28 травня 2026 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП, копію постанови серії ЕНА № 7275428 від 28 травня 2026 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а також відеозапис події на DVD-R диску. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вони не містять належної сукупності допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та винуватість ОСОБА_1 . Обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені іншими об`єктивними даними, що унеможливлює встановлення складу адміністративного правпопорушення.
В судовому засіданні досліджено відеозаписи події, які містяться на долученому до справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, DVD-R диску. Так, вказаний диск містить 13 відеофайлів, з жодного з яких не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Більше того, з вказаних відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 дійсно штовхає мотоцикл марки «GEON», при цьому на відеозаписах неодноразово наголошує працівникам поліції, що транспортним засобом він не керував, а лише «пхав» його сільською дорогою. При цьому, з долучених відеозаписів, так само як і з інших матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом встановити об`єктивно неможливо.
Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Як зазначено, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відтак, суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 678225 від 28 травня 2026 року, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, не містить посилання на повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто фактично містить формулювання об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя зазначає таке. 
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В силу ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Про це ж йдеться і у п. п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735. 
Таким чином, зважаючи на недостатні та суперечливі докази, які містяться в матеріалах справи, беручи до уваги те, що з матеріалів справи неможливо встановити факт керування особою, щодо якої складено протокол, транспортним засобом, суддя констатує безпідставність вимоги працівників поліції до особи, яка не є водієм транспортного засобу, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також відсутність з боку такої особи порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху з боку особи, яка, не будучи особою, яка керувалась траспортним засобом, відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з якими усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.
В силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).
Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 , у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є кримінальним. Відповідно воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні ст. 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року, заява № 39598/03, п. 65). Беручи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», заява №16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючої в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. 
Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що у справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи, що докази мають бути беззаперечними, належними та допустимими, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь цієї особи.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищезазначені обставини справи, суддя дійшла висновку, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та, як наслідок, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У свою чергу, враховуючи, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 401 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, суддя не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Справи про адміністративні правопорушення № 453/1056/26 (провадження № 3/453/408/26), № 453/1057/26 (провадження № 3/453/409/26) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти єдиний номер справи № 453/1056/26 (провадження № 3/453/408/26).

Провадження у справі № 453/1056/26 (провадження № 3/453/408/26) про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя          В.Я. Курницька