ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/823/26 
Провадження № 2/131/505/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2026 р. м. Іллінці 
Іллінецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого - судді Марчук В.І.,
за участю секретаря судового засідання Яременко Г.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В:
26 травня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі по тексту – позивач/ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») через систему «Електронний суд» звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 (надалі – відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 33388-10/2024, укладеним 19 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (надалі – первісний кредитор/ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») та ОСОБА_1 , в розмірі 54000,00грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00грн. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що 19.10.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 33388-10/2024 , відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у сумі 20000 грн. строком на 120 днів, із процентною ставкою, що становить 1,00% в день на залишок заборгованості та одноразової комісії за видачу кредиту. 
Згідно з п. 3.1. За користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. 
Відповідно до п. 1.5 Договору, детальні терміни повернення кредиту, сплати процентів та комісії визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту. 
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 
Однак, Відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов`язання – не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 
27.01.2025 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 27012025.
Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №33388-10/2024 від 19.10.2024 року. 
Оскільки позичальник не виконав зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звертається до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів шляхом стягнення заборгованості. 
На дату відступлення права вимоги розмір заборгованості Відповідача становив: заборгованість за тілом кредиту — 20000 грн.; заборгованість за відсотками — 20200 грн. заборгованість за штрафом — 10000 грн.
Водночас, відповідно до умов кредитного договору, нарахування відсотків тривало до закінчення встановленого строку кредитування. Таке нарахування є правомірним, оскільки згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в повному обсязі та на тих самих умовах, що існували на момент переходу прав, якщо інше прямо не передбачено договором або законом. Отже, Позивач як новий кредитор набув права вимоги не лише щодо вже існуючої заборгованості, а й щодо відсотків, які продовжують нараховуватися відповідно до первісних договірних умов. 
З урахуванням викладеного, станом на дату закінчення строку кредитування загальна заборгованість Відповідача становить 54000 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту — 20000 грн.; заборгованість за відсотками — 24000 грн.; заборгованість за штрафом — 10000 грн., на підтвердження надано розрахунок заборгованості за договором. 
Оскільки відповідачка в добровільному порядку не виконала своїх зобов`язань, тому ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яке набуло права вимоги за кредитним договором №33388-10/2024 від 19.10.2024 року, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за даним кредитним договором в розмірі 54000,00 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн. та 8000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 травня 2026 року позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами направлені відповідачці стороною позивача.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 травня 2026 року за клопотання представника позивача витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази. 
Представник позивача, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Крім того, в поданих до суду клопотаннях представник ОСОБА_2 просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позов задовольнити. Не заперечив відносно розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та дату і час розгляду справи, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 28 травня 2026 року строк, відзив на позовну заяву не подала. 
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. 
Враховуючи, що відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ознайомившись із матеріалами справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Так, судом встановлено, що 19 жовтня 2024 р. між ТОВ «СТАР ФАЙНЕС ГРУП» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання фінансового кредиту №33388-10/2024 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 20000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі – кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 
Договір про надання фінансового кредиту №33388-10/2024 від 19.10.2024 року, графік платежів, заявка-анкета Клієнта на отримання фінансового кредиту та паспорт споживчого кредиту підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3215.
Зі змісту договору встановлено, що ОСОБА_1 при його оформленні зазначила свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, номер платіжного засобу, поштову адресу, номер телефону.
За умовами даного договору сторони погодили наступні умови: п.1.1. товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 20000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. п.1.2. Тип кредиту: кредит, кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 19.10.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 15.02.2025р.(п.1.2).
Згідно п.1.4. за користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 1,00 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом. 
Відповідно п.1.6. кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 -75xx - xxxx - 5828 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. 
Згідно п.2.2 Договору видача кредитів Клієнту-фізичній особі (надалі-Клієнт) Товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua(надалі-Сайт Товариства). Після підписання договору товариство надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок клієнта за реквізитами банківської картки клієнта, зазначеної клієнтом в заявці та цьому договорі (п.2.21.).
Згідно п.3.1. сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, в дату платежу, який є невід`ємною частиною цього договору. 
Нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня (п.3.3). 
Пунктом 5.3. Договору, передбачено, що у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. 
Відповідно до копії додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №33388-10/2024, укладеного 19/10/2024, - Графіку платежів, вбачається, що сторони погодили, що загальна вартість кредиту станом на 15.02.2025 становить 44000,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума кредиту; 24000,00грн. - проценти за користування кредитом.
Отже, факт укладення договору між ТОВ «СТАР ФАЙНЕС ГРУП» та ОСОБА_1 підтверджується достатніми та належними доказами, наданими позивачем, які було досліджено судом, та не заперечується відповідачем.
ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, перерахувавши відповідачу на його банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 коштів в сумі 20000,00 грн., 19.10.2024 о 10:00:08 на карту № НОМЕР_1 через сервіс онлайн платежів iPay.ua транзакція в системі iPay.ua 542269579, що підтверджується даними повідомлення ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 3426_260217120148 від 17.02.2026.
Отримання кредитних коштів не заперечується відповідачкою.
Крім того, отримання кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджується, повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260609/82242-БТ від 12.06.2026 року, наданого на виконання ухвали суду, згідно якого підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано банківську карту № НОМЕР_3 та 19.10.2024 на зазначений банківський рахунок зараховано кошти у сумі 20000,00 грн. 
У свою чергу, відповідач свої зобов`язання не виконав, в зв`язку із чим загальна сума заборгованості Відповідача за кредитним договором №33388-10/2024, укладеного 19.10.2024, згідно поданого розрахунку заборгованості станом на 03.03.2024, становить 50200,00 грн., з яких: 20000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 20200,00 грн. – сума заборгованості за відсотками; 10000,00 грн. – сума заборгованості за штрафом. 
Відповідач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, не спростував розрахунки заборгованості, що надані позивачем до суду. 
Наданий товариством розрахунок заборгованості, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний і допустимим доказ заборгованості за тілом кредиту та процентами. Щодо заборгованості по процентам за користування кредитом, суд зазначає, що нарахування відсотків проведено в межах строку дії кредитного договору та в розмірі погодженої сторонами процентної ставки.
ОСОБА_1 була належним чином ознайомленою з умовами вищевказаного кредитного договору, однак не виконала грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому заборгованість по договору в межах строку кредитування підлягає стягненню за рішенням суду. 
Досліджені судом докази свідчать про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в неї боргових зобов`язань. 
Сторонами не заперечується факт виконання кредитодавцем свого зобов`язання про видачу кредиту. Відповідачем ОСОБА_1 не заперечується факт укладення вищевказаного кредитного договору та факт перерахування і отримання нею кредитних коштів. Будь яких доказів, які б спростували факти як укладення самого договору, так і отримання відповідачем коштів на картковий рахунок матеріали справи не містять. Відповідачем не надано суду доказів погашення кредитної заборгованості. 
Таким чином, встановлено, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало позичальнику – ОСОБА_1 грошові кошти. 
Як вбачається зі змісту Договору №33388-10/2024 від 19.10.2024 року він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W3215 із зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП. 
При укладанні кредитного договору відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі.
Даний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України і доказів того, що він оспорювався відповідачем не подано. 
Отже, підписанням договору про надання споживчого кредиту №33388-10/2024 від 19.10.2024 року ОСОБА_1 підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення вказаних дій по попередньому наданню особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону та/або електронної пошти для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12,81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» . 
Крім того, судом встановлено, що 27.01.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» був укладений договір відступлення права вимоги №27012025, згідно якого на умовах, встановлених даним Договором, та у відповідності до гл.73 ЦК України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна Договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості).
Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (п.п.1.1-1.2 п.1 договору). 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №27012025 від 27.01.2025 року, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 50200,00 грн., з яких: 20000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 20200,00 грн. – заборгованість за процентами заборгованість за штрафом — 10000 грн.
Позивачем проведено нарахування відсотків до закінчення встановленого строку кредитування. 
З урахуванням викладеного, станом на дату закінчення строку кредитування загальна заборгованість Відповідача становить 54000 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту — 20000 грн.; заборгованість за відсотками — 24000 грн.; заборгованість за штрафом — 10000 грн.
11 травня 2026 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було надіслано ОСОБА_1 повідомлення-претензію по кредитному договору №33388-10/2024 від 19.10.2024 р. про погашення кредитної заборгованості, яка останньою була проігнорована.
Оскільки ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за договором позики, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», як новий кредитор, звернулося до суду з даними позовом про стягнення заборгованості. 
Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. 
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення частини першої статті 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті третій ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до частини першої, другої статті шостої ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд встановив, що між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №33388-10/2024 від 19.10.2024 року.
Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
В матеріалах справи наявні належні та допустимі доказами на підтвердження обставин укладання між сторонами правочину. Без отримання sms-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 не був би укладений. До того ж вказані обставини не є спростованими стороною відповідача.
Вказаний висновок апеляційного суду зроблений з урахуванням правових позицій наведених Верховним Судом у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20.
Отже, враховуючи обставини укладення договору в електронній формі слід дійти висновку, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Відповідно до умов згаданого Договору ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало відповідачці кошти в сумі 20000,00грн., строком на 120 днів, а остання зобов`язалася повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними.
Відповідач не надала жодних доказів належного виконання умов кредитного договору. 
За загальним правилом, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України), проте відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, підставами для заміни кредитора у зобов`язанні є: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В даній справі, первісний кредит ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 27.01.2025 року уклало з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» Договір відступлення прав вимоги № 27012025, згідно з яким ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало (відступило) ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» прийняло належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.
Долучена до матеріалів справи копія договору факторингу № 27012025 від 27.01.2025 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»
З Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №27012025 від 27.01.2025 року, вбачається, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 . 
Таким чином, позивачем доведено факт переходу до нього права вимоги за укладеним 19.10.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит № 33388-10/2024. Суду не надано доказів на спростовування презумпції правомірності договору факторингу № 27012025 від 27.01.2025.
Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості.
Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на спростування факту укладення кредитного договору, або факту перерахування та отримання ним кредитних коштів. Будь яких доказів, які б спростували створення ОСОБА_1 особистого кабінету на сайті ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», належність засобів зв`язку, зокрема номеру мобільного телефону та електронної пошти, які використовувались при укладенні договору, іншій особі ніж ОСОБА_1 , а також як укладення самого договору, так і отримання відповідачкою коштів на картковий рахунок матеріали справи не містять.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить.
Відповідач не надала суду виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на її рахунок, враховуючи, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не є первісним кредитором та не є банківською установою. Тобто, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.
Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачкою грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором і взяті на себе зобов`язання останньою не виконано, у передбачені в договорі строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 
Зважаючи на те, що відповідач взятих на себе зобов`язань по кредитному договорі, щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків, не виконала, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в цій частині.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафом у розмірі 10000,00 грн., то суд дійшов до наступного висновку.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Станом на день розгляду справи дію воєнного стану в Україні не скасовано та не припинено.
Відповідно до п. 18 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на викладене, виходячи з вищенаведених норм законодавства, слід дійти висновку, що в даному випадку відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача штрафу, нарахованого у період дії в Україні воєнного стану, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. 
Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 84,48%), тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2169,32грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В частині заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Цивільно-процесуальне законодавство окреслило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ОСОБА_3 не надала клопотання про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Верховний Суд у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17 (провадження № 61-11991св20) та від 26 січня 2022 року у справі № 127/1415/20 (провадження № 61-878св21) дійшов наступних висновків: «втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України».
Розподіляючи витрати, які позивач поніс на професійну правничу допомогу по розгляду справи суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази: Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107, укладений 01.07.2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», ордер на надання правничої допомоги, Акт №533 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 11.05.2025 року, детальний опис наданих послуг до даного акту 11.05.2026 року, відповідно до яких, витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 8000,00 грн., що підтверджують факт надання правничої допомоги, її обсяг і вартість, що є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі із іншої сторони. Відповідач не заявляв клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. 
З урахуванням обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. відповідають критерію розумності судових витрат. При цьому відповідачка аргументованих заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу не надала, клопотання про їх зменшення не надала.
Враховуючи викладене, результат розгляду цієї справи та заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді у розмірі 6518,40грн., відповідно до ст..141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. .
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 258-259, 263, 265, 268, 273, 279-280, 352, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (79029, м. Львів вул.Смаль-Стоцького, буд.1, 28 корпус, 4-й поверх, код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 33388-10/2024, укладеним 19 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (надалі – первісний кредитор/ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») та ОСОБА_1 , в розмірі 44000,00грн. /сорок чотири тисячі гривень/. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК«КРЕДИТ - КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2169,32 грн. /дві тисячі сто шістдесят дев`ять гривень тридцять дві копійки/ та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6518,40 грн. /шість тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень сорок копійок/.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне рішення складено 22 липня 2026 року.
Повне найменування сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", місце знаходження: 79029, м. Львів вул.Смаль-Стоцького, буд.1, 28 корпус, 4-й поверх, код ЄДРПОУ 35234236; 
відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області | | Валентина МАРЧУК