Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

25 серпня 2026 року м. Рівне

Справа № 572/823/26
Провадження № 11-кп/4815/591/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_4 ,
прокурора – ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2026 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12026181200000004 від 04 січня 2026 року відносно 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бережниця Сарненського району Рівненської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, непрацюючої, 
- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240-1 КК України, - 
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2026 року ОСОБА_7 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в сумі 51000 грн.
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію, бурштин загальною масою 1,23614 кг, з ухваленням передати у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України (04119, м.Київ вул. Дегтярівська, буд. 38-44, ЄДРПОУ 30438549) для його зарахування до Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.
За вироком суду 29 листопада 2025 року ОСОБА_7 , перебуваючи в лісовому масиві на околиці села Обірки Сарненського району Рівненської області, з корисливих мотивів зібрала бурштин загальною масою 1,23614 кг, вартістю 6802,25 грн., який згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827 "Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення" являється дорогоцінним камінням, корисною копалиною загальнодержавного значення та який в порушення Закону України від 18 листопада 1997 року N 637/97-ВР " Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" перенесла за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де зберігала бурштин до 3 січня 2026 року, коли забрала бурштин з будинку, зберігаючи його при собі, до моменту вилучення його працівниками поліції, при цьому законність походження бурштину не підтверджувалась відповідними документами.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, покликається на незаконність вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що у даному кримінальному провадженні документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової гемологічної експертизи № СЕ-19/106-26/1023-ФХГД від 20.01.2026 року, і складають 3565,60 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_7 , що залишено судом першої інстанції в порушення вимог закону поза увагою.
Просить вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 12.05.2026 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині вирішення питання щодо стягнення процесуальних витрат, стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3565,60 грн. на користь держави. В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з врахуванням думки ОСОБА_7 , яка в поданій заяві суду апеляційної інстанції просила здійснювати розгляд апеляційної скарги прокурора без її участі, зазначила, що проти задоволення апеляційної скарги не заперечує, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Беручи до уваги те, що прокурором фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст. 240-1 КК України та вид і міра призначеного покарання не оскаржувались, відтак колегія суддів не перевіряє законності й обґрунтованості судового рішення у цій частині.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги прокурора щодо не стягнення вироком суду в порушення вимог закону з обвинуваченої у даному кримінальному провадженні документально підтверджених витрат на залучення експерта, колегія суддів вважає такі доводи прокурора з приводу безпідставного не вирішення судом першої інстанції питання в частині процесуальних витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченої, слушними.
Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України. Приписами п.3 ч.1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Так, ч. 2 ст. 124 КПК передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 374 та п.2 ч.4 ст.374 КПК України у мотивувальні частині вироку у разі визнання особи винуватою серед іншого зазначаються мотиви ухвалення рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд, а в резолютивній частині обвинувального вироку зазначається також рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні ухвалено обвинувальний вирок з призначенням відповідного покарання за ч.1 ст. 240-1 КК України. 
Матеріалами кримінального провадження встановлено, що у даному кримінальному провадженні на підставі постанови слідчого СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 08.01.2026 року Житомирським науково-дослідним експерно-криміналістичним центром МВС України було проведено 20.01.2026 року судову гемологічну експертизу вилученого у обвинуваченої ОСОБА_7 при встановлених судом обставинах каміння, зовні схожого на бурштин сирець, за результатами проведення якої надано висновок № СЕ-19/106-26/1023-ФХГД.
Відповідно до довідки Житомирського науково-дослідного експерно-криміналістичного центру про витрати на проведення судової гемологічної експертизи, такі витрати складають 3565, 60 грн.
Таким чином загальні документально підтверджені витрати із залученням експерта у даному кримінальному провадженні складають 3565, 60 грн.
Разом з тим, суд першої інстанції при ухваленні обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 в порушення зазначених вимог не вирішив питання щодо відшкодування процесуальних витрат обвинуваченою на користь держави та не стягнув з останньої документально підтверджені витрати на залучення експерта, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, незастосування закону, який підлягав застосуванню, що з врахуванням положень ст.ст. 408, 409 КПК України є підставою для зміни вироку та, відповідно, для задоволення апеляційної скарги прокурора. 
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити. 
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2026 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12026181200000004 від 04 січня 2026 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 240-1 КК України змінити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової гемологічної експертизи (висновок від 20.01.2026 року № СЕ-19/106-26/1023-ФХГД) у даному кримінальному провадженні у сумі 3565, 60 грн. 
В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3