18.05.26

Справа № 521/11238/24
Провадження № 2/521/236/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси 
в складі : головуючого судді Роїк Д.Я.,
секретаря судового засідання Каліній П.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Фонтанської сільської ради про позбавлення батьківських прав,–

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Хаджибейського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Фонтанської сільської ради про позбавлення батьківських прав в, в обґрунтування якого вказала, що перебувала із відповідачем у шлюбі, від якого народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не займається вихованням дитини, не цікавиться його життям, не сплачує аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 р.н.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подав.
Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні щодо розв`язання спору покладається на думку суду, висновок органу опіки та піклування підтримує.
За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.
ОСОБА_3 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.03.2020 справа № 523/770/20 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Реєстру Одеської територіальної громади № 2026/004820016 від 26.03.2026, № 2026/004775522 від 25.03.2026.
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №258031175 , ОСОБА_1 на праві власності належить квартира , загальною площею 39,6 кв., за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно характеристики «Одеського ліцею № 7 Одеської міської ради» від 15.04.2025 № 01-27/293, ОСОБА_3 є ученим школи, навчається в 1-Р класі, також зазначено, що мати бере активну участь у навчанні та вихованні сина, постійно відвідує батьківські збори, приймає участь у позакласних заходах, цікавиться успіхами сина.
ОСОБА_1 працює в ЖБК «ЧайкаЛюкс» з 07.06.2024 року на посаді менеджера з маркетингу, зарекомендувала себе як сумлінних та професійний фахівець, що підтверджується характеристикою від 24.03.2026 року наданою директором ОК ЖБК «ЧайкаЛюкс» ОСОБА_4 .
Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку та має декларацію про вибір лікаря первинної медичної допомоги у закладі ТОВ «Медичний дім Одрекс» з 13.08.2025 року. За період спостереження у педіатра дитина обстежувалась виключно у супроводі матері, ОСОБА_5 , батько на огляди лікаря з дитиною не звертався.
В Хаджибейському ВДВС у місті Одеса Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 61108804 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Станом на 28.04.2026 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина становить 141014,50 грн.
Відповідно до повного витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», наданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України № ФОВА-005889965, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 25.03.2026 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, в розшуку не перебуває, незнятої чи непогашеної судимості не має.
Згідно посвідченого ОСББ «Одеська Чайка 1» актом про фактичне проживання осіб за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , вбачається, що їм відомо про звернення позивача до компетентних органів щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно їх спільного сина. Вони з 2022 року не бачили ОСОБА_2 , він не приймає участі у вихованні сина та матеріально його не забезпечує.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).
Згідно з висновком виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області як органу опіки та піклування від 28.07.2025 року, орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування як з недостатньо обґрунтованим з огляну на наступне.
Судом встановлено, що згідно висновку виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області як органу опіки та піклування від Пересипської РДА Одеської міської ради надійшла відповідь за результатами розгляду повідомлено, що двері АДРЕСА_2 ніхто не відчинив, однак, відповідач має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_3 
Згідно характеристики зі школи, білий Едуард навчається в ліцеї з 2024 року, вихованням хлопчика займається мати, яка відповідально ставиться до батьківських обов`язків та навчання сина, батько дитини ОСОБА_2 жодного разу не був присутнім на батьківських зборах, батька в колективі ніколи не бачили.
Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).
Судом встановлено, що після розлучення батьків із 2021 року дитина постійно проживала з матір`ю вс. АДРЕСА_1 .
Таким чином відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні дитини є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України,відповідно, з вказаного часу не брав та не бере участі у вихованні дитини, не піклується про нього, його фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування дитини, як складову частину виховання.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.
ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.
Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідач в повному обсязі ухилився та ухиляється від обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не піклувалася про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, що достовірно встановлено в судовому засіданні.
Позбавлення батьківських прав відповідача в судовому порядку в даному випадку скасовує лише правовий зв`язок між ним та його дитиною, підтвердивши відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком та дитиною.
Враховуючи вищевикладене, позові вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, ст.ст. 19,155,164 Сімейного кодексу України, суд –

ухвалив:

Позов задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 1211,20грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: