УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/1808/25 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С. 
Номер провадження №33/4805/386/26
Категорія ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Бойка Володимира Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2025 року об`єднано в одне провадження адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП.
Постановою цього ж суду  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП,та на підставі ст.36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 26.09.2025 о 18 год 37 хв в м.Радомишль по вул. 40 років Перемоги, 49, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21053, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім того, 26.09.2025 о 18 год 37 хв в м.Радомишль по вул. 40 років Перемоги, 49, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21053, номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Коростишівської ДВС від 26.09.2024, чим порушив ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, адвокат Бойко В.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративних правопорушень.
В обґрунтування скарги посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, неповноту з`ясування судом обставин справи, порушення права на справедливий суд, Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам сторони захисту. Зазначає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на відеозаписі відсутня чітко зафіксована відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, а викладені у протоколі обставини не підтверджені належними доказами. Також вказує, що працівниками поліції неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , оскільки у протоколі одночасно зазначено як перебування у стані сп`яніння, так і відмову від проходження огляду, що, на думку захисту, суперечить вимогам ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, зазначає про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, посилаючись на те, що обмеження у праві керування транспортними засобами було застосовано помилково. Звертає увагу, що рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 23.04.2025 визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_2 разом із батьком, у зв`язку з чим відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 звертався до державного виконавця з приводу зняття обмеження у праві керування транспортними засобами, однак останній відмовляв у його скасуванні, тоді як у подальшому державним виконавцем визнано помилковість застосування такого обмеження та його знято. На думку захисту, наведені обставини свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення. Судом допущено порушення принципів верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а судове рішення постановлено з грубим порушенням прав  ОСОБА_1 , передбачених чинним законодавство України та статтями 6, 13, 17 Європейської Конвенції «Про захист права людини і основоположних свобод».
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Бойко В.В. повторно в судове засідання не з`явилися.
Судове засідання, призначене на 06 травня 2026 року, було відкладено за клопотанням захисника Бойка В.В. у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.
19 серпня 2026 року адвокат Бойко В.В. повторно подав заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на перебування на амбулаторному лікуванні у період з 18 по 22 серпня 2026 року.
Водночас наданий захисником консультативний висновок спеціаліста не містить відомостей про такий стан його здоров`я, який унеможливлює участь у судовому засіданні, про необхідність стаціонарного лікування чи про інші обставини, які об`єктивно перешкоджають його участі у розгляді справи, у тому числі в режимі відеоконференції.
Відповідно до ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ за ч.1 ст.130 та ч.3 ст.126 КУпАП не є обов`язковою. ОСОБА_1 та його захисник були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та мали достатньо часу для реалізації наданих їм процесуальних прав.
З огляду на повторну неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, попереднє відкладення розгляду справи за клопотанням сторони захисту, відсутність належного підтвердження об`єктивної неможливості участі захисника у судовому засіданні, а також необхідність дотримання передбачених ст.294 КУпАП строків апеляційного розгляду, підстав для чергового відкладення розгляду справи не вбачається.
За таких обставин апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частиною 3 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеженняу праві керування транспортними засобами.
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП,огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).
Згідно вимог ст.280 КУпАП,орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №465961 від 26.09.2025, відповідно до якого 26.09.2025 о 18 год 37 хв в м.Радомишль по вул. 40 років Перемоги, 49, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21053, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КНП «Радомишльська лікарня» від 26.09.2025 (а.с.3); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення від керування транспортним засобом (а.с.4); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.5); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕПР1 №5811960 від 26.09.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.6); відеозаписом події (а.с.8); протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №465973 від 26.09.2025, відповідно до якого 26.09.2025 о 18 год 37 хв в м.Радомишль по вул. 40 років Перемоги, 49, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21053, номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Коростишівської ДВС від 26.09.2024, чим порушив ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність, передбачена ч.3 ст. 126 КУпАП (а.с.12).
Суддя місцевого суду надав належну оцінку зазначеним доказам, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП .
Доводами апеляційноїскарги висновків суду першої інстанції не спростовано.
Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Долучені до матеріалів справи докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Зокрема, з відеозапису вбачається, що у зв`язку з виявленням у водія ознак наркотичного сп`яніння працівниками поліції було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, від якого ОСОБА_1 відмовився, незважаючи на роз`яснення наслідків такої відмови (відео 02:40). Також працівниками поліції з`ясовано, що ОСОБА_1 державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.Водію роз`яснені права і обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть адміністративних правопорушень, надано можливість ознайомитися зі складеними відносно нього протоколами та іншими матеріалами, від підпису в яких водій відмовився (крім постанови за ч.1 ст.121 КУпАП).
Дії уповноважених осіб відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП.
Протоколи про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі серії ЕПР1 №465961 від 26.09.2025 одночасно зазначено про перебування особи у стані сп`яніння та відмову від проходження огляду, є безпідставними та не узгоджуються з його змістом. У протоколі зафіксовано наявність у водія ознак сп`яніння, що стало підставою для направлення на огляд, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що на відео не зафіксовано чіткої відмови ОСОБА_3 від огляду на стан сп`яніння спростовано відеозаписом, з якого вбачається, що на пропозицію працівників поліції проїхати до найближчого медичного закладу водій відповівся «та не поїду» (02:40).
Твердження апеляційної скарги щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, є необґрунтованими.
Висновки суду першої інстанції у цій частині є правильними та підтверджуються матеріалами справи.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця від 26.09.2024 відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, яке на момент керування транспортним засобом та складання адміністративних матеріалів було чинним, а відомості про його скасування на цей час матеріали справи не містять та сторонами не надані.
Подальше зняття такого обмеження державним виконавцем після вчинення правопорушення, а також наявність судового рішення про визначення місця проживання дитини не впливають на правову оцінку дій особи, вчинених у період дії відповідного обмеження, та не спростовують наявності складу адміністративного правопорушення.
Визначення місця проживання дитини та пов`язані з цим сімейні правовідносини не звільняють особу від обов`язку дотримуватися встановлених обмежень у праві керування транспортними засобами та не впливають на наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених у справі обставин, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів, яким суд уже надав належну правову оцінку.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд -
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Бойка Володимира Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич