ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2026 року м. Дніпро Справа № 912/592/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ( доповідач )
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 

секретар судового засідання:  ОСОБА_4 

представники сторін:
від прокурора: ОСОБА_5 
від позивача-1: не з`явився 
від позивача-2: не з`явився 
від відповідача:  ОСОБА_6 

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в режимі відеоконференції апеляційну скаргу 
Дочірнього підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_1 " 
Відкритого акціонерного товариства 
" ІНФОРМАЦІЯ_2 " 
на рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.09.2025 р. 
( суддя ОСОБА_7 , м. Кропивницький, повний текст рішення складено 18.09.2025 р.) 
у справі 
за позовом 
першого заступника керівника 
Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області, 
м. Знам`янка в інтересах держави в особі
позивача-1 
ІНФОРМАЦІЯ_4 , 
с. Кам`янець
позивача-2 

ІНФОРМАЦІЯ_5 , 
с. Кам`янець
до відповідача 
Дочірнього підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_1 " 
Відкритого акціонерного товариства 
" ІНФОРМАЦІЯ_2 ", 
м. Кропивницький
про стягнення 1 101 319,03 грн.,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Перший заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_4 ( далі - Позивач-1 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 ( далі - Позивач-2 ) з позовною заявою до Дочірнього підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Відкритого акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( далі – Відповідач ), в якій просив стягнути на користь місцевого бюджету ІНФОРМАЦІЯ_6 , перерахувавши на рахунок Позивача -2 збитки, заподіяні неякісним виконанням робіт за договором підряду № 530 від 12.10.2023 р., укладеним Позивачем -2 та Відповідачем, в сумі 1 101 319,03 грн., з покладенням на Відповідача судового збору.
На обґрунтування позовних вимог Прокурор зазначає, що Відповідач завдав збитків місцевому бюджету неякісним виконанням робіт за об`єктом “Поточний середній ремонт вул. Незалежна окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 по вул. Незалежна в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області” за договором підряду від 12.10.2023 р. № 530. Прокурор вказує, що допущені Підрядником невідповідності нормативним документам з будівництва об`єкта є порушенням пунктів 1.2 та 2.1 договору підряду від 12.10.2023 р. № 530. Вартість неякісно виконаних робіт, вказує Прокурор, становить 1 101 319,03 грн.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.09.2025 р. у справі № 912/592/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Дочірнього підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Відкритого акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на користь місцевого бюджету ІНФОРМАЦІЯ_6 шляхом перерахування на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_7 збитки за договором підряду від 12.10.2023 р. № 530 в сумі 1 101 319,03 грн.. Стягнуто з Дочірнього підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Відкритого акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на користь ІНФОРМАЦІЯ_8 судовий збір у розмірі 16 519,79 грн. 

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Дочірнє підприємство " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Відкритого акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", через систему "Електронний суд", звернулось до ІНФОРМАЦІЯ_9 з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.09.2025 р. у справі № 912/592/25 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю, провести всі судові засідання по справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою Електронного кабінету та власних тезнічних засобів за участю представника - адвоката ОСОБА_6 ..
Крім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання: про зупинення розгляду справи № 912/592/25 до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42024120040000034 від 01.05.2024 р.; про витребування у ІНФОРМАЦІЯ_10 всіх матеріалів досудового розслідування та кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42024120040000034 від 01.05.2024 р.

4. Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вказує на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом допущено нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 277 ГПК України є підставами для скасування судового рішення. 
Водночас, Апелянт включає до апеляційної скарги заперечення на ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.05.2025 р. про відмову в зупиненні провадження у справі. Відповідач вказує, що суд безпідставно відмовив у зупиненні провадження до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні № 42024120040000034 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, оскільки саме в межах кримінального провадження має бути встановлена допустимість доказів, здобутих у цьому провадженні. Апелянт зазначає, що матеріали кримінального провадження складаються з 4 томів і мають значно більший обсяг доказів, що стосуються предмета доказування, ніж ті, що вибірково долучені до позову. Апелянт також включає заперечення на ухвалу від 18.06.2025 р. про відмову у витребуванні доказів — всіх матеріалів кримінального провадження. Апелянт зазначає, що клопотання було подано з метою доведення недопустимості доказів, на яких ґрунтується позов, а відмова суду у його задоволенні позбавила Відповідача можливості спростувати позицію Позивача, чим порушено принципи змагальності та рівності сторін, передбачені ст. ст. 2, 7, 13 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Апелянт наводить низку підстав недопустимості висновку судового експерта ІНФОРМАЦІЯ_11 від 20.08.2024 р. № 1043/24-27, який став основою для задоволення позову. Зокрема, Апелянт стверджує, що відповідно до ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.05.2024 р. тимчасовий доступ до об`єкта дослідження з відбором зразків було надано саме експерту, однак фактично експерт ОСОБА_9 зразки особисто не відбирав, а відбір здійснювався ОСОБА_10 - керівником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_12 », щодо якого відсутні докази наявності статусу спеціаліста у кримінальному провадженні, а права та обов`язки йому не роз`яснювались.
При цьому, Апелянт вказує на порушення порядку пакування відібраних кернів: відповідно до протоколу тимчасового доступу від 07.05.2024 р. керни упаковано до сейф-пакетів Національної поліції, тоді як п. 4.2 ДСТУ Б В.2.7-319:2016 вимагає пакування в тару, яка запобігає деформуванню та руйнуванню під час транспортування. Більше того, згідно з протоколом випробувань матеріалів № 758 від 09.05.2024 р. зразки надійшли до лабораторії в іншій упаковці — «поліетиленовий пакет, стрейч-скотч, пластикова тара», що, на думку апелянта, повністю виключає тотожність вилучених та досліджених зразків.
Апелянт стверджує про порушення порядку відбирання зразків-кернів: всупереч пп. 44, 45 таблиці 21.1 ДБН В.2.3-4:2015 та п. 4.2 ДСТУ Б В.2.7-319:2016 керни відбирались виключно по довжині, а не рівномірно по ширині та довжині влаштованого шару, що не дає можливості поширити висновок про властивості асфальтобетону на всю ділянку покриття, оскільки на різних ділянках могли використовуватися різні партії асфальтобетону.
Апелянт зазначає, що зразки відібрано 07.05.2024 р., тоді як згідно із записами в загальному журналі робіт та журналі укладки асфальтобетонної суміші роботи з ямкового ремонту виконувались 31.10.2023 р., 03.11.2023 р., 06.11.2023 р., що виходить за межі шестимісячного строку, встановленого п. 21.9 ДБН В.2.3-4:2015 для відбирання кернів. Апелянт вказує, що суд проігнорував записи в загальному журналі робіт щодо цих дат та не з`ясував, з яких саме ділянок відбирались керни — з тих, де роботи виконано в межах шестимісячного строку, чи за його межами.
Скаржник зазначає, що випробування зразків здійснювалось ОСОБА_11 , щодо якого відсутні будь-які дані про залучення його як спеціаліста чи експерта у кримінальному провадженні, що робить протокол випробувань недопустимим доказом. Апелянт посилається на доктрину «плодів отруєного дерева», сформульовану ЄСПЛ у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», та застосовану Верховним Судом у справі № 826/24815/15, згідно з якою якщо джерело доказів є неналежним, то всі похідні докази є такими ж.
Крім того, Апелянт вказує на суперечливість позиції суду першої інстанції: в ухвалі від 29.05.2025 р. суд зазначив, що оцінка доказів є прямим обов`язком господарського суду за ст. 86 ГПК України, однак в оскаржуваному рішенні суд вказав, що КПК України в господарському процесі не може бути застосований і доводи Відповідача про порушення процесу збирання доказів у кримінальному провадженні не підлягають оцінці у господарській справі. Апелянт вважає, що суд фактично самоусунувся від виконання процесуального обов`язку надання оцінки всім доказам у справі.
Скаржник наголошує на тому, що Позивач не спростував жодного доводу Відповідача щодо недопустимості доказів, а лише стверджував про відсутність порушень без доведення належними та допустимими доказами. Апелянт посилається на стандарт доказування «вірогідність доказів» та зазначає, що з урахуванням неспростування позивачем доводів відповідача більш вірогідним є висновок саме про недопустимість доказів.
Щодо додаткових підстав недопустимості висновку експерта № 1043/24-27 Апелянт зазначає, що згідно з постановою слідчого від 01.05.2024 р. проведення експертизи було доручено експерту ІНФОРМАЦІЯ_13 , тоді як висновок складено експертом ІНФОРМАЦІЯ_14 , якому проведення експертизи не доручалось. Апелянт вказує, що експерт ОСОБА_9 не зміг пояснити причини проведення експертизи іншою установою. Крім того, Апелянт стверджує, що експерт застосував методику 10.16.11, яка відноситься до дорожньо-технічних досліджень за спеціальністю 10.16, тоді як кваліфікація експерта ОСОБА_9 обмежена спеціальностями 10.6, 10.7, 10.10, і під час допиту в суді експерт підтвердив, що не мав права застосовувати зазначену методику.
Апелянт стверджує, що ДБН В.2.3-4:2015, на які посилається експерт у висновку, відповідно до розділу 1 цих норм не поширюються на вулиці і дороги міст та інших населених пунктів, а вул. Незалежна в смт. Новгородка ( нині с. Кам`янець ) не є автомобільною дорогою загального користування. Відповідно, висновок експерта щодо невідповідності коефіцієнту ущільнення вимогам п. 20.8.10 ДБН В.2.3-4:2015 є безпідставним. Апелянт також зазначає, що ДСТУ Б В.2.7-119:2011 не висуває вимог до такого показника як коефіцієнт ущільнення асфальтобетону.
Апелянт вказує, що експерт ОСОБА_9 не зміг пояснити, на підставі якого нормативно-правового акту чи методики він розповсюдив результати лабораторних випробувань з 4 точок на 271 ремонтну ділянку. Апелянт наголошує, що виявлені недоліки на одній ділянці не дають підстав для їх поширення на всі ділянки, з яких зразки не відбирались, а на одній з чотирьох ділянок порушень взагалі не встановлено, проте вона обрахована в збитки разом з іншими. Щодо висновку експерта ОСОБА_12 від 24.06.2025р. № 17/25 Скаржник зазначає, що суд безпідставно не прийняв його як доказ. Зазначений висновок підтверджує позицію Відповідача щодо: невідповідності порядку відбирання зразків-кернів вимогам п. 4.2 ДСТУ Б В.2.7-319:2016 в частині рівномірності по ширині; непоширення ДБН В.2.3-4:2015 на вулиці населених пунктів; відсутності у ДСТУ Б В.2.7-119:2011 вимог до коефіцієнту ущільнення; необхідності відбирання проб з кожної ділянки влаштованого покриття; відсутності регламенту оцінки відповідності асфальтобетону, що перебував в експлуатації. Апелянт стверджує, що висновок відповідає вимогам пп. 4.12, 4.13, 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та не є повідомленням про неможливість надання висновку, оскільки містить процес дослідження, його результати та обґрунтовані причини неможливості надання відповідей на поставлені питання.
Також, Скаржник вважає, що Позивачем обрано невірний спосіб захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 858 ЦК України, у разі виконання роботи з відступами від умов договору, які погіршили роботу, Замовник має право вимагати безоплатного усунення недоліків, пропорційного зменшення ціни або відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, але не відшкодування збитків. Право на відшкодування збитків за ч. 3 ст. 858 ЦК України виникає лише за умови, що недоліки є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк. Апелянт вказує, що докази істотності недоліків та неможливості їх усунення відсутні, Замовник не звертався до Підрядника з вимогою про усунення недоліків, а висновок експерта № 1043/24-27 не визначає статус виявлених недоліків як істотних та таких, що не можуть бути усунені. Апелянт посилається на усталену практику Великої Палати Верховного Суду ( постанови від 25.01.2022 р. у справі № 143/591/20, від 19.01.2021 р. у справі № 916/1415/19, від 15.09.2022 р. у справі № 910/12525/20 та інші ), згідно з якою обрання Позивачем неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови в позові.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Знам`янська окружна прокуратура Кіровоградської області подала відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги ДП " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ВАТ " ІНФОРМАЦІЯ_15 " та вважає її необґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, посилаючись на наступне:
Щодо ухвали про відмову в зупиненні провадження Прокурор зазначає, що суд правомірно відмовив у зупиненні, оскільки Відповідач не навів, які фактичні обставини, що входять до предмету доказування, можуть бути встановлені лише в межах кримінального провадження. Прокурор посилається на постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати КГС від 01.03.2024 р. у справі № 910/17615/20, згідно з якою для зупинення провадження за п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України необхідна об`єктивна неможливість розгляду справи, а не лише пов`язаність з іншим провадженням. Оцінка доказів є прямим обов`язком господарського суду за ст. 86 ГПК України, і доводи про неможливість оцінки доказів до надання їм оцінки іншим судом не є підставою для зупинення провадження.
Щодо ухвали про відмову у витребуванні доказів Прокурор зазначає, що клопотання Відповідача не відповідало вимогам ч. 2 ст. 81 ГПК України, оскільки не містило інформації про те, який конкретний доказ витребовується. Витребування усіх матеріалів кримінального провадження не відповідає завданню господарського судочинства. Прокурор посилається на постанову Верховного Суду від 22.05.2024 р. у справі № 369/1937/20, згідно з якою доцільним є витребування лише засвідчених копій окремих доказів з матеріалів кримінального провадження, а не всіх матеріалів. Крім того, клопотання заявлено із значним пропуском строку.
Щодо допустимості доказів Прокурор зазначає, що чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону використання доказів, отриманих у межах інших проваджень, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 р. у справі № 477/2330/18, постанови Верховного Суду від 11.03.2021 р. у справі № 923/188/20, від 30.04.2020 р. у справі № 924/497/19, від 05.02.2020 р. у справі № 461/3675/17. Оцінка доказів здійснювалась виключно за правилами ГПК України.
Щодо порядку відбирання зразків Прокурор зазначає, що експерт ОСОБА_9 був залучений на підставі постанови слідчого від 01.05.2024 р., а спеціалісти ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_12 » ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залучені відповідно до п. 7 ст. 237 КПК України. Факт їх участі підтверджується підписами в протоколі тимчасового доступу. Норми КПК України не містять обов`язку роз`яснення прав та обов`язків спеціалісту під час проведення слідчої дії. Щодо пакування кернів Прокурор зазначає, що КПК України не передбачає конкретних форм пакування речових доказів, а під час проведення слідчої дії зауважень від учасників, у тому числі від представника відповідача, не надходило.
Щодо строків відбирання кернів Прокурор зазначає, що згідно із загальним журналом робіт та журналом укладки асфальтобетонної суміші роботи з улаштування покриття з асфальтобетонної суміші проведено у період з 10.11.2023 р. по 18.11.2023 р., а керни відібрано 07.05.2024 р., тобто в межах шестимісячного строку.
Щодо висновку експерта ОСОБА_12 . Прокурор зазначає, що походження журналів розливу в`яжучих матеріалів та ущільнення асфальтобетонного покриття, наданих Відповідачем експерту, невідоме, оскільки оригінали знаходяться в матеріалах кримінального провадження, а Відповідач не є його учасником. Прокурор також вказує на невідповідності у висновку: експерт зазначив про отримання копій документів, а при дослідженні використовував оригінали. Щодо розбіжності в адресі точки № 4 Прокурор пояснює, що при виготовленні протоколу випробувань № 758 допущено технічну помилку. Прокурор спростовує твердження експерта ОСОБА_12 про ненормування коефіцієнту ущільнення, посилаючись на п. 5.4.1 ДСТУ Б В.2.7-119:2011, який передбачає укладання та ущільнення асфальтобетонної суміші відповідно до вимог ДБН В.2.3-4:2015, а також на п. 2.1 договору підряду та розділ 5 Робочого проекту.
Щодо невірного способу захисту Прокурор зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 852, ч. 3 ст. 858, ч. 2 ст. 883 ЦК України Замовник має право вимагати відшкодування збитків за неналежне виконання договору підряду, та посилається на постанову Верховного Суду від 27.08.2020 р. у справі № 916/477/18.
Від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшли письмові пояснення в яких повідомляється про те, що 06.07.2026 р. комісією було обстежено ділянку дороги, відремонтовану за договором підряду № 530 від 12.10.2023 р. та встановлено, що роботи виконані по поточному ремонту не мають деформацій та дефектів (копія акту обстеження додається). Стан відремонтованих ділянок - задовільний. Будь-які збитки, відступи від умов договору підряду, які погіршили роботу, інші недоліки, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру відсутні. Також відсутні будь-які відступи у роботі від умов договору підряду та інші недоліки у роботі, які є істотними та такими, що не можуть бути усунені. Виходячи із вищевикладеного, ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає, що позовні вимоги Прокурора є необгрунтованими, а тому в задоволенні його позову має бути відмовлено.
ІНФОРМАЦІЯ_5 не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – ОСОБА_1 (доповідач), судді – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_9 від 13.10.2025 р. витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_16 матеріали справи/копії матеріалів справи № 912/592/25. 
Матеріали справи № 912/592/25 надійшли до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_9 від 21.10.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 18.02.2026 р.
Дочірнє підприємство " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Відкритого акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_2 " звернулось до ІНФОРМАЦІЯ_9 з клопотанням провести всі судові засідання по справі в режимі відеоконфернції поза межами приміщення суду за допопмогою Електронного кабінету та власних тезнічних засобів за участю його представника - адвоката ОСОБА_6 ..
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_9 від 21.10.2025 р. вирішено засідання у справі № 912/592/25, призначене на 18.02.2026 р. та всі наступні судові засідання ( у разі призначення ), провести судове з представником Дочірнього підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Відкритого акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.
17.02.2026 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої та з у зв`язку з перебуванням судді-доповідача ОСОБА_1 на лікарняному, розгляд справи, призначеної на 18.02.2026 р. не відбувся.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_9 від 10.03.2026 р. розгляд апеляційної скарги Дочірнього підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Відкритого акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_2 " на рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.09.2025 р. у справі № 912/592/25 призначено в судове засідання на 03.06.2026 р. 
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_9 від 03.06.2026р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 01.07.2026р. 
В судовому засіданні 01.07.2026р. по справі оголошено перерву до 15.07.2026р.
Позивачі не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників Позивачів. 
У судовому засіданні 15.07.2026 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови ІНФОРМАЦІЯ_9 .

7. Встановлені судом обставини справи.

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_17 від 24.12.2021 р. № 1806 було затверджено Програму розвитку, ремонту та утримання вулично-шляхової мережі населених пунктів ІНФОРМАЦІЯ_18 на 2022-2024 роки (далі – Програма ).
У пункті 2.3 додатку до Програми передбачений орієнтовний обсяг фінансування капітального ремонту дорожнього покриття по вул. Незалежна в смт. Новгородка Новгородківської селищної ради в сумі 1 450 тис. грн.
12.10.2023 р. ІНФОРМАЦІЯ_17 ( Замовник ) та Дочірнє підприємство “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” ВАТ “ ІНФОРМАЦІЯ_15 ” ( Підрядник ) за результатами процедури публічної закупівлі уклали договір підряду № 530 (далі – Договір ), відповідно до п. 1.1. якого, Замовник доручає Підряднику і зобов`язується прийняти і оплатити “Поточний середній ремонт вул. Незалежна ( окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 по вул. Незалежна ) в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області ( Код ДК 021:2015 “Єдиний закупівельний словник” - 45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)” ( далі – Послуги ), а Підрядник зобов`язується на свій власний ризик надати Послуги, доручені йому Замовником згідно з цим Договором. Назва Послуг кожної номенклатурної позиції предмета закупівлі та код визначений згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі: згідно з додатками до цього договору – ДК 021:2015- 45233142-6 – ремонт доріг.
Згідно з пунктом 1.4 Договору, місце надання послуг: Україна, 28200, Кіровоградська область, Кропивницький район, селище міського типу Новгородка, вул. Незалежна (окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 по вул. Незалежна).
Відповідно до пункту 2.1. Договору, матеріальні ресурси, що використовуються для виконання Послуг, повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів у галузі будівництва, зокрема якісні, технологічні та фізико-механічні показники асфальтобетонних сумішей, що використовуватимуться при виконанні ремонтних робіт, повинні відповідати вимогам, передбаченими ДСТУ Б В.2.7-119:2011, та іншим чинним державним стандартам, що регулюють вимоги до якості суміші асфальтобетонної.
Згідно з пунктом 3.1 Договору, ціна Договору становить 3 040 000,00 грн.
Відповідно до пункту 5.1 Договору, надання Послуг за Договором здійснюється з моменту укладення Договору та у строк не пізніше ніж до 15.11.2023 р.
За пунктами 6.3.1, 6.3.2, 6.3.4 Договору, Підрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами надавати усі Послуги в обсязі і терміни, передбачені Договором; забезпечувати при наданні Послуг їхню якість, яка має відповідати вимогам, встановленим розділом 2 Договору; нести повну відповідальність за обсяги, якість та вартість наданих Послуг.
Згідно з пунктом 7.1 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законами України і Договором.
За пунктом 8.1 Договору, Підрядник гарантує можливість експлуатації відремонтованого об`єкту після надання ним Послуг терміном не менше 3 (трьох) років з моменту підписання уповноваженими представниками Замовника і Підрядника актів наданих Послуг за формами №КБ-2.
За змістом пунктів 11.1, 11.3 Договору Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2023; закінчення терміну дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення, яке мало місце під час дії Договору.
Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.
Додатками до Договору є Договірна ціна ( Додаток № 1 ), Локальні кошториси ( Додаток № 2 ), Підсумкова відомість ресурсів ( Додаток № 3 ).
Додатковою угодою від 15.11.2023 р. № 1, ІНФОРМАЦІЯ_17 та Дочірнє підприємство “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” ВАТ “ ІНФОРМАЦІЯ_15 ” виклали в новій редакції пункт 5.1 Договору: “ 5.1. надання Послуг за договором здійснюється з моменту укладення Договору та у строк не пізніше ніж до 31.12.2023 р.”.
Додатковою угодою від 21.12.2023 р. № 2 ІНФОРМАЦІЯ_17 та Дочірнє підприємство “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” ВАТ “ ІНФОРМАЦІЯ_15 ” дійшли взаємної згоди про дострокове розірвання Договору з 21.12.2023 р. та підтвердили, що станом на день укладення цієї угоди Постачальник за Договором виконав роботи на суму 2 259 119,45 грн.
08.12.2023 р. ІНФОРМАЦІЯ_17 та Дочірнє підприємство “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” ВАТ “ ІНФОРМАЦІЯ_15 ” підписали акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт на суму 2 259 119,45 грн.
09.12.2023 р. ІНФОРМАЦІЯ_17 сплатив Дочірноому підприємству “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” ВАТ “ ІНФОРМАЦІЯ_15 ”позивач-2 2 259 119,45 грн, що підтверджується відомостями про трансакцію від 09.12.2023 р. № 271353524. 
01.05.2024 р. у Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 42024120040000034 за виявленим Прокурором правопорушенням, кваліфікованим за частиною другою ст. 366 КК України.
Під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 42024120040000034 у присутності керівника Позивача -2 ОСОБА_13 , головного інженера філії “ ІНФОРМАЦІЯ_19 ” ДП “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” ВАТ “ ІНФОРМАЦІЯ_15 ” ОСОБА_8 ( наказ про призначення на посаду від 03.09.2015 р. № 60-вк ), судового експерта ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_9 , керівника ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_20 ” ОСОБА_14 були відібрані зразки улаштованого асфальтобетонного покриття проїжджої частини вул. Незалежна (окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 по вул. Незалежна) в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області за Договором підряду № 530 від 12.09.2023 р., за чотирма точками у загальній кількості дванадцяти кернів ( протокол тимчасового доступу від 07.05.2024 р. ). У протоколі тимчасового доступу зазначено, що відповідні процесуальні дії проводилися на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду від 02.05.2024 р.
Листом від 07.05.2024 р. № 0034/111-3-2024 Відділення поліції № 2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області звернулося до ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_20 ”, просило визначити фізико-механічні показники зразків асфальтобетонного покриття та надати відповіді на низку питань, в тому числі щодо водонасичення відібраних зразків (кернів) асфальтобетону та коефіцієнту ущільнення шару асфальтобетону відібраних зразків (кернів). У листі зазначено, що разом з цим листом направляються відібрані зразки (керни).
Листом від 09.05.2024 р. № 09/05/24-1 ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_20 ” надало до ІНФОРМАЦІЯ_21 результати проведених досліджень фізико-механічних властивостей відібраних з асфальтобетонного покриття на території Кіровоградської області кернів за участю фахівців товариства - протокол випробувань від 09.05.2024 р. № 758.
У протоколі випробувань від 09.05.2024 р. № 758 вказано, що випробування проводились у лабораторії ТОВ „ ІНФОРМАЦІЯ_12 ”, зазначені реквізити свідоцтва про відповідність системи вимірювань ДСТУ, вид випробувань – „АСГ.Др.Щ.Б.НП.І. – ДСТУ Б В.2.7-119:2011”, випробовувався асфальтобетон: точка № 1 (Керн № 1, Керн № 2, Керн № 3), точка № 2 (Керн № 4, Керн № 5, Керн № 6), точка № 3 (Керн № 7, Керн № 8, Керн № 9), точка № 4 (Керн № 10, Керн № 11, Керн № 12). У протоколі зазначено, що зразки відібрано та випробування проведені відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.7-319:2016 „Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Методи випробувань.” У протоколі випробування вказані, серед іншого, товщина верхнього шару асфальтобетонного покриття (Точка № 1 – 58 мм, Точка № 2 – 68 мм, Точка № 3 – 50 мм, Точка № 4 – 49 мм), коефіцієнт ущільнення (норма – не менше 0,99, Точка № 1 -0,98, Точка № 2 – 0,98, Точка № 3 - 0,97, Точка № 4 – 0,99), водонасичення (норма – не більше 3,5 %, Точка № 1 – 2,2 %, Точка № 2 – 1,7 %, Точка № 3 – 4,3 %, Точка № 4 – 2,2 %). 
За висновком за результатами випробувань, зазначеним у протоколі від 09.05.2024 р. № 758, надані асфальтобетонні керни Точка №3 не відповідають за фізико-механічними показниками вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 “Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Технічні умови” з урахуванням зміни № 1. Точка № 1, Точка № 2, Точка № 4 відповідають за фізико-механічними показниками вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 „Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Технічні умови”, з урахуванням зміни № 1. Точка №1, Точка №2, Точка №3 не відповідають за коефіцієнтом ущільнення вимогам ДБН В.2.3-4:2015 “Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина II. Будівництво”. Точка №4 відповідає за коефіцієнтом ущільнення вимогам ДБН В.2.3-4:2015 “Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина II. Будівництво”.
У межах кримінального провадження № 42024120040000034 від 01.05.2024 р. судовим експертом ІНФОРМАЦІЯ_22 ОСОБА_9 проведено судову будівельно-технічну експертизу.
Як вказано у висновку експерта, на вирішення експертизи були поставлені такі питання:
1 Чи завищено обсяги та вартість фактично виконаних робіт по об`єкту “Поточний середній ремонт вул. Незалежна (окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 про вул. Незалежна) в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області (Код ДК 021:2015 “Єдиний закупівельний словник” 45230000-8 – Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь”), визначеним первинною звітною документацією з будівництва? Якщо так, то на яку суму?
2. Чи відповідають якісні показники дорожнього покриття нормам ДБН України по об`єкту “Поточний середній ремонт вул. Незалежна (окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 про вул. Незалежна) в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області (Код ДК 021:2015 “Єдиний закупівельний словник” 45230000-8 – Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь”)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?
3. Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт по об`єкту “Поточний середній ремонт вул. Незалежна (окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 про вул. Незалежна) в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області (Код ДК 021:2015 “Єдиний закупівельний словник” 45230000-8 – Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь”) обсягам та вартості, визначеним первинною звітною документацією з будівництва (актам приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в)? Якщо не відповідають, то в чому полягає невідповідність? Якщо так, на яку суму?
У висновку судового експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 р. № 1043/24-27 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи надані відповіді на перелічені вище питання:
1. Керуючись вимогами нормативних документів, діючими в галузі будівництва на території України, результатами проведеного візуально-інструментального огляду в натурі об`єкта дослідження, наданими на дослідження матеріалами та результатами проведених відповідних розрахунків, експертом зроблено висновок, що обсяги та вартість фактично виконаних робіт по об`єкту “Поточний середній ремонт вул. Незалежна (окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 про вул. Незалежна) в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області (Код ДК 021:2015 “Єдиний закупівельний словник” 45230000-8 – Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь”), які можливо було перевірити за результатами проведення візуально-інструментального огляду в натурі, в повній мірі відповідають обсягам та вартості робіт, що зазначені у звітній документації по зазначеному об`єкту.
2. Якісні показники дорожнього покриття по об`єкту “Поточний середній ремонт вул. Незалежна (окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 про вул. Незалежна) в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області (Код ДК 021:2015 “Єдиний закупівельний словник” 45230000-8 – Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь”) не відповідають вимогам щодо забезпечення коефіцієнту ущільнення згідно з пунктом 20.8.10 ДБН В.2.3-4:2015, а також вимогам щодо контрольованих показників фізико-механічних властивостей згідно з пунктом 5.3.1 ДСТУ Б В.2.7-119:2011.
Загальна вартість неякісно виконаних будівельних робіт по вищезазначеному об`єкту становить 1 101 319,03 грн. Отже, з висновку вбачається, що 1 101 319,03 грн є вартістю обсягів робіт, які потребують перероблення.
У висновку, серед іншого, вказано: „В ДСТУ Б В.2.7-119:2011 “Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Технічні умови.”, зокрема, зазначено:
“ 5.3.1 Вимоги до фізико-механічних властивостей асфальтобетону встановлюють в залежності від районування території України за кліматичними умовами роботи асфальтобетонного покриття відповідно до класу суміші, виду, групи, типу, марки асфальтобетону і місця його застосування у конструкції дорожнього одягу.
Районування території України за кліматичними умовами роботи асфальтобетонного покриття наведено у додатку А.
Показники фізико-механічних властивостей гарячої щільної асфальтобетонної суміші і асфальтобетону повинні відповідати вимогам таблиць 8 і 9, а холодних - вимогам таблиці 10. Показники фізико-механічних властивостей гарячої пористої і високопористої сумішей і асфальтобетону повинні відповідати вимогам таблиці 11”.
В таблиці 8 “Вимоги до фізико-механічних властивостей гарячого щільного асфальтобетону марок І та II для кліматичних районів А-1 - А-7” зазначено, що для гарячого щільного асфальтобетону тип Б, марки І, для кліматичного району А-5 :
- водонасичення за об`ємом не повинно перевищувати 3.5%;
- границя міцності при стиску, за температури не повинна бути меншою: 2.8 МПа (при 20 °С) та 1.3 МПа (при 50 °С).
Коефіцієнт ущільнення контролюється відповідно до ДБН В.2.3-4:2015 “Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина II. Будівництво” ( у тому числі Зміна № 1, та №2), а саме:
“ 20.8.10. Коефіцієнт ущільнення асфальтобетонних сумішей у шарах дорожнього одягу повинен бути не менше ніж:
0.99 - для щільного асфальтобетону з гарячих сумішей для дорожнього покриття;
0.98 - для щільного асфальтобетону з гарячих сумішей для шарів дорожньої основи та вирівнюючого шару; 
0.97 - для пористого та високопористого асфальтобетону з гарячих сумішей;
0.96 - для асфальтобетону із холодних сумішей.
Відхилення від потрібно коефіцієнта ущільнення у бік зменшення допускається не більше ніж у 10% вимірів (на малих ділянках до 3 км не більше одного випадку) від їх загальної кількості і не більше ніж на 0.01 решта - не нижче нормативного значення”.
Відповідно до п. 2.1 Договору Матеріальні ресурси, що використовуються для виконання Послуг, повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів у галузі будівництва, зокрема якісні, технологічні та фізико-механічні показники асфальтобетонних сумішей, що використовуватимуться при виконанні ремонтних робіт, повинні відповідати вимогам передбаченим згідно ДСТУ Б В.2.7-119:2011, та іншим чинним державним стандартам, що регулюють вимоги до якості суміші асфальтобетонної.
Якість будівельних робіт — це сукупність їх суттєвих властивостей (функціональних, технологічних, конструктивних, естетичних тощо), закріплених договором, проектом будівництва, актами нормативно - технічного регулювання з метою безпечної експлуатації результату таких робіт.
Проаналізувавши наданий на дослідження протокол № 758 від 09.05.2024 р. випробувань матеріалів, а також вимоги нормативних документів, експертом встановлено, що фактично виконані роботи по об`єкту: “Поточний середній ремонт вул. Незалежна (окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 по вул. Незалежна) в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області (Код ДК 021:2015 “Єдиний закупівельний словник” - 45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)”, не відповідають вимогам щодо забезпечення коефіцієнту ущільнення згідно п.20.8.10 ДБН В.2.3-4:2015, вимогам щодо контрольованих показників фізико - механічних властивостей згідно п.5.3.1 ДСТУ Б В.2.7-119:2011.
Розрахунок вартості обсягів неякісно виконаних будівельних робіт (що потребують перероблення) та пов`язаних із ними витрат по об`єкту: “Поточний середній ремонт вул. Незалежна (окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 по вул. Незалежна) в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області (Код ДК 021:2015 “Єдиний закупівельний словник” - 45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь)”, що не відповідають вищенаведеним вимогам нормативних документів, виконано шляхом виділення із наданої на дослідження звітної документації відповідних позицій, з подальшим складанням контрольного акту (Додаток №2 до даного висновку)”.
Також у кримінальному провадженні № 42024120040000034 проведена судова економічна експертиза. За висновком судового експерта ІНФОРМАЦІЯ_23 від 04.10.2024 р. № СЕ-19/112-24/10788-ЕК, матеріальна шкода (збитки) в розмірі 1 101 319,03 грн під час виконання будівельних робіт відповідно до договору підряду № 530 від 12.10.2023 р. по об`єкту “Поточний середній ремонт вул. Незалежна ( окремими ділянками від пров. Дорожний до буд. № 56 про вул. Незалежна ) в смт. Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області (Код ДК 021:2015 “Єдиний закупівельний словник” 45230000-8 – Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь”), з урахуванням висновку експерта від 20.08.2024 р. № 1043/24-27 документально підтверджується.
Вказані обставини стали підставою для звернення Прокурора до суду з даним позовом.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог Прокурора, Відповідач у суді першої інстанції просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на пункт 8.1 договору підряду, за яким виконувалися роботи, вказав, що гарантійний строк (3 роки) ще не сплинув і відповідачу не надходило претензій щодо якості робіт. Зазначив, що позовні вимоги прокурора ґрунтуються на отриманому в кримінальному провадженні висновку експерта за результатами проведення судово-будівельної експертизи, який відповідач вважає неналежним і недопустимим доказом, зокрема, вказує, що судовий експерт не відбирав особисто зразки, як то належало на виконання ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.05.2024 р. Зазначив, що у відібранні зразків для експертизи брав участь керівник ТОВ “ ІНФОРМАЦІЯ_12 ” ОСОБА_10 , щодо якого відсутні належні докази того, що він є спеціалістом, і ще одна особа, статус якої невідомий, оскільки щодо неї відсутня постанова про залучення її як спеціаліста у кримінальному провадженні. Вказав, що постановою слідчого від 01.05.2024 р. проведення експертизи було доручене експертам ІНФОРМАЦІЯ_13 , а не ІНФОРМАЦІЯ_24 . Зазначив, що керни для дослідження відбирались невідомо де, зокрема, звертав увагу, що в протоколі лабораторних досліджень і протоколі тимчасового доступу до речей і документів щодо Точки 4 відбору кернів зазначені різні номери будинків (87 і 17), що викликає запитання, де саме відбиралися керни. Звертав увагу на неналежне пакування кернів, вказував, що таке пакування має запобігати їх пошкодженню, зокрема, пакування не мало відбуватися в поліетиленові пакети Національної поліції. Посилаючись на зазначене в протоколі лабораторних досліджень пакування, висловив сумнів, що лабораторно досліджувалися саме ті зразки, які відбиралися. Зазначав, що протокол лабораторних досліджень не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, керни мали відбиратися по ширині, а не по довжині; зазначений у договорі ДСТУ поширюється на асфальтні суміші, а не на асфальтне покриття. Вказав, що керни відібрані по спливу 6 місяців з дня виконання робіт, зокрема багато видів робіт, в тому числі ямковий ремонт виконувалися вже 31.10.2023 р., 03.11.2023 р., 06.11.2023 р., а зразки (керни) відібрані 07.05.2024 р., тобто пізніше за 6 місяців з дня виконання робіт. Посилався на журнал укладки асфальтобетонної суміші та записи в ньому про завезення значної кількості асфальту 31.10.2023 р., 03.11.2023 р., 06.11.2023 р., посилався на журнали ущільнення та розливу в`яжучих матеріалів. Наголошував, що здійснювався ямковий ремонт, а не влаштування суцільної дороги, тому керни мали відбиратися з усіх ділянок, яких більше 200, а не лише за 4-ма точками. Посилаючись на висновок судового експерта від 24.06.2025 № 17/25 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, вказав, що експерт не зміг надати висновок з поставлених йому питань, тому що протокол лабораторних досліджень не відповідає вимогам законодавства. 
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що висновком судового експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 р. № 1043/24-27 підтверджується неякісне виконання Відповідачем робіт за договором підряду, що свідчить про неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором та наявність вини у вчиненні цивільного правопорушення, яке призвело до спричинення збитків бюджету ІНФОРМАЦІЯ_25 . Суд першої інстанції взяв до уваги зазначений висновок як належний і допустимий доказ, зазначивши, що докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у господарській справі, а їх оцінка здійснюється за правилами ГПК України. Суд відхилив доводи Відповідача про порушення кримінально-процесуального законодавства під час збирання доказів, зазначивши, що КПК України в господарському процесі не може бути застосований. Суд також дійшов висновку, що наданий Відповідачем висновок експерта ОСОБА_12 від 24.06.2025 р. № 17/25 фактично є повідомленням про неможливість надання висновку і не може оцінюватися як висновок експерта у розумінні ст. 98 ГПК України. Суд встановив наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку та вини відповідача.
8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників Прокурора та Відповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Щодо клопотання Скаржника про зупинення розгляду справи № 912/592/25 до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42024120040000034 від 01.05.2024 р., колегія суддів зазначає таке.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано нормами статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
За змістом пункту 5 частини першої ст. 227 ГПК України господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Водночас відповідно до положень другого речення пункту 5 частини першої ст. 227 ГПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що господарський суд не має право самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини четверта та шоста ст. 75 ГПК України).
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Згідно з пунктом 5 частини 1 ст. 227 ГПК суд має обов`язок зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості лише до вирішення іншої кримінальної справи. У розумінні статей 314, 317 КПК України кримінальною справою є матеріали, направлені до суду після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, які включають, зокрема, обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.
Системне тлумачення змісту наведених норм свідчить, що обов`язок суду щодо зупинення провадження у справі пов`язується із наявністю саме судового провадження, яке завершується ухваленням відповідного судового рішення, а проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за своєю правовою природою таким провадженням не являється та під дію статей 227, 229 ГПК України не підпадає (постанови Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 913/32/21, від 27.01.2022 у справі № 910/9721/18).
В аспекті вирішення питання щодо об`єктивної неможливості вирішення господарської справи, що переглядається, до вирішення кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42024120040000034 від 01.05.2024 р., слід виходити з такого.
Обвинувальний вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста ст. 75 ГПК України).
За відсутності вироку такі обставини (факти) не є преюдиційними, а тому встановлюються/спростовуються у загальному порядку на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
ІНФОРМАЦІЯ_26 не уповноважений встановлювати обставини (факти), що підлягають встановленню виключно у порядку кримінального судочинства (наявність у діянні складу кримінального правопорушення, винуватість особи у його вчиненні тощо), проте зобов`язаний дослідити подані йому докази та встановити на їх підставі наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників господарської справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення господарської справи.
Якщо подані докази відповідають вимогам, що висуваються до їх процесуальної форми згідно з ГПК України, містять інформацію про предмет доказування в господарському провадженні, у суду виникає обов`язок надати їм оцінку з наведенням мотивів відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України). Законодавство не встановлює заборону дослідження матеріалів кримінального провадження в порядку господарського судочинства, якщо на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений. Матеріали кримінального провадження підлягають оцінці сукупно з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог статей 76-79, 86 ГПК України (пункт 64 постанови Верховного Суду від 18.012024 р. у справі № 910/114/19).
Отже обставини належного виконання договору підряду є предметом доказування у справі, і господарський суд має повноваження самостійно встановити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, в тому числі шляхом оцінки матеріалів кримінального провадження у сукупності з іншими доказами. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Наявність кримінальної справи, в межах якої при ухваленні вироку судом вирішуються питання, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, не звільняє сторону від обов`язку доказування і подання доказів в господарському суді, зважаючи на предмети і підстави позову у справі. Справа, що переглядається, не є справою про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої можливо буде ухвалений вирок у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42024120040000034 від 01.05.2024 р.
Водночас, встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі відповідно до пункту 2 частини другої ст. 320 ГПК України є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відхиляє клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі на підставі положень пункту 5 частини першої ст. 227 ГПК України.
Клопотання Скаржника про витребування у Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області всіх матеріалів досудового розслідування та кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42024120040000034 від 01.05.2024 р., колегія суддів також відхиляє, як безпідставне, виходячи з такого.
Витребування усіх матеріалів досудового розслідування та кримінального провадження не відповідає завданню господарського судочинства, яке не ставить на меті ознайомлення осіб, які не є учасникам кримінального провадження, з його матеріалами.
Необхідності витребування копій окремих матеріалів кримінального провадження (окремих доказів або групи однотипних документів як доказів) у клопотанні наведено не було.
Постановою Верховного суду України № 369/1937/20 від 22.05.2024 р. сформовано правову позицію, відповідно до якої Верховний Суд звертає увагу на те, що враховуючи особливості ст. 222 КПК України доцільним та виправданим з точки зору завдань ЦПК України є витребування цивільним судом лише засвідчених копій окремих доказів з матеріалів кримінального провадження, або огляд їх оригіналів в судовому засіданні, за потреби, з подальшим поверненням оригіналів та залишенням в матеріалах цивільної справи їх копій, якщо такі докази обґрунтовано необхідно дослідити в межах розгляду цивільної справи, за умови надання слідчим чи прокурором дозволу на їх розкриття сторонам відповідної цивільної справи. Наявність подібного дозволу має бути уточнена у відповідній ухвалі суду про витребування доказів з матеріалів кримінального провадження та не може презюмуватись лише фактом надання суду цих витребуваних доказів адресатом запиту.
Цивільний суд не наділений повноваженнями скасовувати або обмежувати дію ст. 222 КПК України. Тому без відповідного дозволу він позбавлений можливості безпосереднього дослідження як матеріалів кримінального провадження так і його складових у судовому засіданні, навіть закритому, якщо офіційно не наданий дозвіл слідчого або прокурора на це ознайомлення всім особам, які отримають відповідний доступ в результаті цього розгляду у судовому засіданні, або якщо ці особи не мають відповідного права в силу норм КПК України. Саме через це доцільним вбачається витребування не всіх матеріалів кримінального провадження, а саме окремих доказів, які у них містяться, значення дослідження яких для розгляду цивільної справи належним чином обґрунтоване, оскільки це збільшує можливості реалізації завдань ЦПК України в межах дотримання умов ст. 222 КПК України через розумне звуження відповідних відомостей кримінального провадження, які можуть стати відомими учасникам цивільної справи.
Витребування цивільним судом оригіналів матеріалів кримінального провадження може позбавляти, наприклад слідчого чи прокурора можливості виконання обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 9 КПК України, щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження в межах вимог частини першої ст. 28 КПК України та такої засади кримінального провадження як розумність строків.
Тому звідси випливає висновок, що суд в порядку здійснення цивільного судочинства не може витребувати оригінали матеріалів кримінального провадження.
Постановою Верховного суду України № 918/36/19 від 23.01.2020 сформовано правову позицію, відповідно до якої Господарського процесуальним та кримінально - процесуальним законодавством України не встановлено заборони господарському суду витребовувати окремі оригінали документів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 81 ГПК України.
З вищенаведеного слідує, що в разі належного обґрунтування Відповідачем своєї позиції, щодо необхідності дослідження того чи іншого доказу суд вправі витребувати окремі оригінали документів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
Водночас в клопотанні Відповідача не було наведено достатніх підстав щодо необхідності дослідження судом всіх матеріалів кримінального провадження, а тільки зроблено припущення щодо можливості знаходження в матеріалах кримінального провадженні доказів на спростування позиції Прокурора.
Щодо підстав представництва інтересів держави в суді Прокурором, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено також статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.
Ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" визначає підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме: у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. №3-рп/99 визначено, що під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави з урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, у зв`язку із чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підставу позову та зазначає, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.
З контексту викладеного вище рішення Конституційного Суду України, враховуючи положення чинного законодавства, вбачається, що прокурором прояв порушення інтересів держави визначається самостійно, з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, із зазначенням, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, та з обґрунтуванням у позовній заяві необхідності їх захисту і зазначенням органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Отже, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не підлягають точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.04.2018 р. у справі № 806/1000/17.
Крім того, вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес".
Як зазначив Прокурор - його звернення з позовною заявою у спірних правовідносинах спрямоване на захист і відновлення майнових інтересів Кам`янецької територіальної громади, оскільки стягнення коштів з Дочірнього підприємства “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” ВАТ “ ІНФОРМАЦІЯ_15 ” за неналежно виконаними зобов`язаннями надасть можливість в подальшому використати їх на цільові потреби громади, зокрема, забезпечення благоустрою. При цьому, порушення інтересів держави Прокурор обґрунтовує тим, що неякісним виконанням робіт за договором підряду завдано збитків ІНФОРМАЦІЯ_27 в сумі 1 101 319,03 грн, оскільки фінансування таких робіт здійснене за рахунок коштів місцевого бюджету. Зазначені інтереси держави, у випадку підтвердження обставин їх порушення, потребують захисту. При цьому, інтереси держави у цьому випадку збігаються з інтересами місцевого самоврядування.
Суперечності, які виникають у бюджетних правовідносинах, зачіпають як інтереси держави, так і суспільні інтереси, тож порушення інтересів держави у цій сфері є порушенням загальнодержавних інтересів, що, відповідно до статті 131-1 Конституції України, покладає на прокурора обов`язок їх представництва в суді. 
Судом першої інстанції також було враховано, що Прокурор набуває право на реалізацію своїх функцій, визначених законом, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно. При цьому, відповідно до приписів частини четвертої ст. 53 ГПК України, частини третьої ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Прокурор, звертаючись до суду з позовною заявою в інтересах держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, яким не здійснюється або неналежним чином здійснюється захист цих інтересів. Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Неналежне здійснення захисту виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захист або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.
У цій справі Прокурор звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно з частиною третьою ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.
З урахуванням статей 1, 2, 6, 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", селищна рада як орган місцевого самоврядування представляє відповідну територіальну громаду і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Приписи частини першої ст. 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачають, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.
Відповідно до частини першої ст. 22 Бюджетного кодексу України, для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.
Відповідно до пункту 3 частини другої, частини п`ятої ст. 22 Бюджетного кодексу України, за бюджетними призначеннями, визначеними рішеннями про місцеві бюджети, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно відповідні місцеві ради, які здійснюють управління бюджетними коштами, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове їх використання, а також внутрішній контроль за взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів, витрачанням ними бюджетних коштів.
Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції - правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, в тому числі і місцевих бюджетів, становлять суспільний інтерес.
Кам`янецька селищна рада Кіровоградської області - представницький орган місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності, належного виконання передбачених законом повноважень. Для реалізації наданих повноважень ради мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Ст. 20 Бюджетного кодексу України передбачено застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі, складовими якого є бюджетні програми, відповідальні виконавці бюджетних програм, паспорти бюджетних програм, результативні показники бюджетних програм (частина друга цієї статті).
Бюджетні програми формуються головними розпорядниками бюджетних коштів під час складання прогнозу місцевого бюджету та проєкту бюджету на плановий бюджетний період з урахуванням планів діяльності на середньостроковий період, прогнозних та програмних документів економічного і соціального розвитку (частина третя цієї статті).
Згідно з частиною четвертою ст. 20 Бюджетного кодексу України, відповідальний виконавець бюджетних програм визначається головним розпорядником бюджетних коштів за погодженням з місцевим фінансовим органом. Відповідальним виконавцем бюджетних програм може бути головний розпорядник бюджетних коштів за бюджетними програмами, виконання яких забезпечується його апаратом, та/або розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, який забезпечує виконання бюджетних програм у системі головного розпорядника.
Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_17 від 24.12.2021 р. № 1806 “Про затвердження Програми розвитку, ремонту та утримання вулично-шляхової мережі населених пунктів ІНФОРМАЦІЯ_18 на 2022-2024 роки” була затверджена Програма розвитку, ремонту та утримання вулично-шляхової мережі населених пунктів ІНФОРМАЦІЯ_18 на 2022-2024 роки (далі – Програма ) та встановлено, що виконання передбачених програмою обсягів робіт планується шляхом залучення на відповідні цілі в тому числі і коштів загального та спеціального фонду селищного бюджету (розділ IV Програми).
На виконання цієї Програми виконкому селищної ради необхідно, серед іншого, забезпечити своєчасне надходження та використання коштів в терміни, визначені Програмою, та за цільовим призначенням (розділ V Програми).
Метою цієї Програми є розширення та збереження існуючої вулично-шляхової мережі населених пунктів селищної ради, покращення її експлуатаційно-технічних характеристик, збереження безпеки руху транспорту та пішоходів, суттєвого поліпшення рівня благоустрою населених пунктів.
Рішенням від 18.10.2024 р. № 3763 “Про перейменування” ІНФОРМАЦІЯ_28 вирішила, що у зв`язку з перейменуванням селища Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області на селище Кам`янець, Новгородківська селищна рада є ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Додатком до Програми передбачено ряд заходів з ремонту та капітального ремонту вулично-дорожнього покриття, виконання яких згідно з рішенням ІНФОРМАЦІЯ_17 від 10.12.2021 р. № 1641 та затвердженим ним Положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 належить до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_29 .
ІНФОРМАЦІЯ_30 як головний розпорядник бюджетних коштів та орган, на який покладено виконання повноважень з благоустрою населених пунктів (підпункт 7 пункту “а” ст. 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”), має забезпечувати належне виконання усіх заходів, спрямованих на реалізацію відповідних повноважень.
У разі підтвердження наявності збитків у сумі 1 101 319,03 грн, про яку стверджує Прокурор у позові, кошти в зазначеному розмірі мають бути повернуті до місцевого бюджету ІНФОРМАЦІЯ_25 .
Отже, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( Позивач -1) є органом, уповноваженим на захист державних інтересів у спірних правовідносинах.
Відповідно до п. 1.1 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_17 , затвердженого рішенням ІНФОРМАЦІЯ_17 від 10.12.2021 р. № 1641, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин (далі – Положення про Відділ), Відділ є виконавчим органом ІНФОРМАЦІЯ_17 , що утворюється ІНФОРМАЦІЯ_31 . Відділ підзвітний і підконтрольний ІНФОРМАЦІЯ_32 , підпорядкований виконавчому комітету та селищному голові (пункт 1.2. Положення про Відділ).
Відділ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України “Про місцеве самоврядування в Україні”, “Про службу в органах місцевого самоврядування”, “Про запобігання корупції”, Про регулювання містобудівної діяльності”, “Про архітектурну діяльність”, “Про автомобільний транспорт”, “Про благоустрій населених пунктів”, Житловим кодексом України, іншими законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами ІНФОРМАЦІЯ_33 , іншими підзаконними нормативно-правовими актами, що стосуються галузі містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, охорони навколишнього природного середовища та благоустрою населених пунктів, рішеннями селищної ради, розпорядженнями селищного голови прийнятих у межах їх компетенції та цим Положенням (пункт 1.3 Положення).
Відповідно до пункту 1.11 Положення про Відділ, Відділ фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету, інших бюджетів, передбачених чинним законодавством. Відділ розробляє і реалізує програми у сфері житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, благоустрою, інфраструктури і цивільного захисту ( пункт 2.27 Положення про Відділ).
ІНФОРМАЦІЯ_34 надані повноваження щодо проведення електронних закупівель відповідно до Закону України “Про публічні закупівлі”, проведення державних закупівель товарів та послуг відповідно чинного законодавства, використовуючи систему “ ІНФОРМАЦІЯ_35 ”, оголошення тендерів на капітальні та поточні ремонти відповідно до методики реалізації затверджених програм (пункти 2.14, 2.17 Положення про Відділ).
Згідно з пунктом 2.1 Положення про Відділ, основним завданням відділу є забезпечення реалізації принципів місцевого самоврядування у сфері містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, благоустрою, інфраструктури та цивільного захисту (у тому числі у сфері питної води та питного водопостачання, дорожнього господарства, теплопостачання, енергоефективності та енергозбереження), благоустрою населених пунктів, поводження з побутовими та промисловими відходами, а також у сфері будівництва об`єктів житлово-комунального господарства на території Новгородківської селищної ради.
За вимогами пункту 2.10 Положення про Відділ, Відділ уповноважений на здійснення заходів щодо моніторингу, координації виконання робіт по поточному, капітальному ремонтах та проведення реконструкцій об`єктів, які є власністю ІНФОРМАЦІЯ_17 та знаходяться на балансі ІНФОРМАЦІЯ_17 , шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів, за будівництвом об`єктів водопостачання, каналізування та полігонів твердих побутових відходів.
Як вбачається з матеріалів справи - Відділ є замовником публічної закупівлі, за результатами якої укладений договір підряду від 12.10.2023 р. № 530 та є стороною договору підряду від 12.10.2023 р. № 530, умови якого висувають вимоги до якості робіт, а тому саме на Позивача -2, у разі порушення інтересів територіальної громади, покладено обов`язок із захисту інтересу територіальної громади на належне використання таких коштів та забезпечення благоустрою.
Як встановлено судом першої інстанції - рішенням ІНФОРМАЦІЯ_36 від 15.11.2024 р. № 3771 змінена назва ІНФОРМАЦІЯ_37 на ІНФОРМАЦІЯ_38 , затверджене Положення про Відділ у новій редакції.
Ураховуючи викладене, Позивач -2 є органом, уповноваженим на захист державних інтересів у спірних правовідносинах.
Знам`янська окружна прокуратура листом від 16.01.2025 р. № 52/03-423ВИХ-25 повідомила ІНФОРМАЦІЯ_39 про факти, з якими Прокурор пов`язує порушення Дочірнім підприємством “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” ВАТ ДАК “ ІНФОРМАЦІЯ_40 ” вимог законодавства під час виконання договору підряду від 12.10.2023 р. № 530, поставила запитання щодо вжиття Позивачем -1 заходів претензійно-позовного характеру.
Листом від 21.01.2025 р. № 03-27/181 ІНФОРМАЦІЯ_41 відповіла Прокурору, що факти неякісного виконання робіт на суму 1 101 319,03 грн згідно з договором № 530 відсутні; заходи претензійно-позовного характеру селищною радою не вживалися.
Знам`янська окружна прокуратура листом від 31.01.2025 р. № 52/03-895 вих-25 повідомила ІНФОРМАЦІЯ_7 про факти, з якими Прокурор пов`язує порушення ДП “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” ВАТ “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” вимог законодавства під час виконання договору підряду від 12.10.2023 р. № 530, поставила запитання щодо вжиття позивачем-2 заходів претензійно-позовного характеру.
Листом від 10.02.2025 р. № 01-14/32 ІНФОРМАЦІЯ_7 також відповів Прокурору, що факти неякісного виконання робіт згідно з договором від 12.10.2023 р. № 530 відсутні; заходи претензійно-позовної роботи із стягнення коштів будуть вживатися відділом після розгляду справи в судових органах винесенням відповідного рішення про притягнення винної посадової особи до передбаченої чинним законодавством відповідальності.
Як слушно зазначив місцевий господарський суд - із наведеного вбачається, що Позивачі наявність стверджуваних Прокурором порушень інтересів держави у відповідних правовідносинах не визнали та, відповідно, заходів для захисту інтересів держави не вживали, зокрема до суду з позовною заявою не зверталися. Наведене утворює передбачений вимогами Конституції України та Закону України "Про прокуратуру" винятковий випадок, за якого стверджуване Прокурором порушення Відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженими органами функцій із їх захисту та є підставою для застосування представницьких повноважень Прокурором в інтересах держави.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом про наявність підстав для представництва Прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.
Предметом спору у цій справі є вимоги Прокурора до Дочірнього підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Відкритого акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_2 " про відшкодування на користь місцевого бюджету збитків, заподіяних неякісним виконанням робіт за договором підряду укладеним між Позивачем -2 та Відповідачем.
Згідно з частинами першою, другою ст. 317 ГК України будівництво об`єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб`єктами господарювання для інших суб`єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду. Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частинами першою, другою ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.
Відповідно до частин першої - четвертої ст. 884 ЦК України підрядник гарантує досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об`єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом. Підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об`єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об`єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого об`єкт не міг експлуатуватися внаслідок недоліків, за які відповідає підрядник. У разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків замовник повинен заявити про них підрядникові в розумний строк після їх виявлення.
Згідно з частинами першою - третьою ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.
Відповідно до частин першої - третьої ст. 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.
Згідно з частиною першою ст. 322 ГК України за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором підряду на капітальне будівництво винна сторона сплачує штрафні санкції, а також відшкодовує другій стороні збитки (зроблені другою стороною витрати, втрату або пошкодження її майна, неодержані доходи) в сумі, не покритій штрафними санкціями, якщо інший порядок не встановлено законом.
Ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Відповідно до частини першої ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини боржника у заподіянні збитків. Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.
Частиною другою ст. 623 ЦК України передбачено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Згідно зі ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з частиною першою ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Частиною першою ст. 99 ГПК України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Висновком судового експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 р. №1043/24-27 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи підтверджується неякісне виконання відповідачем робіт за Договором підряду від 12.10.2023 р. № 530, що свідчить про неналежне виконання Відповідачем обов`язків за Договором та наявність вини у вчиненні цивільного правопорушення, що призвело до спричинення збитків бюджету ІНФОРМАЦІЯ_25 в сумі 1 101 319,03 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_26 до уваги як належний і допустимий доказ висновок судового експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 р. № 1043/24-27 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи.
Зазначений доказ здобутий у кримінальному провадженні № 42024120040000034.
Та обставина, що експертиза проведена не за ухвалою суду у справі, що переглядається, не є підставою вважати її недопустимим доказом, оскільки особа, яка проводила цю експертизу є атестованим судовим експертом, обізнана про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтями 384, 385 КК України, сам висновок є в достатній мірі інформативним щодо предмета доказування, а отже є допустимим письмовим доказом у справі, який слід оцінити у сукупності із іншими доказами у справі ( постанови Верховного Суду від 11.05.2022 р. у справі № 450/3032/19, від 07.02.2024 р. у справі № 201/11458/20).
Чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих у межах інших проваджень. Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи ( постанова ІНФОРМАЦІЯ_42 від 14.12.2022 р. у справі № 477/2330/18 (провадження № 14-31цс22)).
Господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної ( постанова Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 907/651/17 ). Висновок експертизи, призначеної в межах кримінального провадження, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог ст. 86 ГПК України, при цьому сторони не позбавлені можливості надати суду докази на його спростування, клопотати перед судом про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу, тощо ( постанова Верховного Суду від 11.03.2021 р. у справі № 923/188/20 ). Отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є допустимим і достовірним доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його ( постанова Верховного Суду від 07.02.2024 р. у справі № 201/11458/20 ).
Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії ( постанова Верховного Суду від 23.01.2020 р. у справі № 918/36/19).
Ураховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого переконання про можливість дослідження та оцінки як доказу висновку судового експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 р. № 1043/24-27 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні № 42024120040000034.
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції дав оцінку висновку судового експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 № 1043/24-27 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи за правилами ст. 98 ГПК України.
Так, у висновку судового експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 р. №1043/24-27 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи зазначена категорія та номер справи, за якою призначена експертиза, зокрема кримінальне провадження № 42024120040000034 від 01.05.2024 р. (пункт 2 розділу “ВСТУП”), вказано, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок та за ст. 385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків (пункт 10 розділу “ВСТУП”).
Разом з тим, висновок експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 р. № 1043/24-27 містить докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання.
Доводам Скаржника зазначеним в апеляційній скарзі щодо належності і допустимості висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 № 1043/24-27, зокрема порядку відбору зразків (кернів) для дослідження, суд першої інстанції надав належну оцінку, відхиливши цей довід Відповідача, оскільки щодо Точки № 4 як у протоколі випробувань матеріалів від 09.05.2024 р. №758, так і у висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 р. № 1043/24-27 жодних порушень вимог нормативних актів у сфері будівництва зазначено не було, навпаки вказано, що Точка № 4 відповідає за коефіцієнтом ущільнення вимогам ДБН В.2.3-4:2015 “Автомобільні дороги. Частина ОСОБА_15 . Частина II. Будівництво”, відповідає за фізико-механічними показниками вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 “Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Технічні умови”. 
При цьому, як вбачається з оскаржуваного судового рішення - судовий експерт ІНФОРМАЦІЯ_22 ОСОБА_9 у судовому засіданні першої інстанції, відповідаючи на запитання Прокурора і представника Відповідача, додатково пояснив, що зразки відбиралися з ділянок, відремонтованих за Договором, які були вказані представниками замовника робіт та їх виконавця, а Прокурор вказала, що керни відібрані з дотриманням 6-місячного строку.
У висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 р. № 1043/24-27 (сторінка 15 висновку, т. 2, а.с. 116) зазначено: “обсяги робіт пов`язані з ліквідацією ямковості проїзної частини під час візуально-інструментального огляду фактично не досліджувалися, так як ці роботи входять до переліку скритих”; “обсяги робіт пов`язані з засипанням промоїн і просідань асфальтогранулятом під час візуально-інструментального огляду фактично не досліджувались, так як ці роботи входять до переліку скритих”; “обсяги робіт пов`язані з влаштуванням вирівнюючого шару із застосуванням укладальників асфальтобетону під час візуально-інструментального огляду фактично не досліджувались, так як ці роботи входять до переліку скритих”.
У висновку зазначено, що на дослідження, серед іншого, були надані відповідні акти № 1-7 на закриття прихованих робіт. Копії цих актів містяться в справі (т.1, а.с. 223-229).
Із змісту сторінки 14 висновку експерта (т.2, а.с. 115-зворотний бік) вбачається, що досліджувалися роботи, пов`язані з улаштуванням покриттів із гарячих асфальтобетонних сумішей. Зокрема, вказано, що обсяги робіт, пов`язані з улаштуванням покриттів із гарячих асфальтобетонних сумішей, відповідають обсягам, наведеним у звітній документації, а саме: в перерізі товщини шару покриття дорожнього одягу; зазначено, що загальна площа виконання робіт по вказаному об`єкту знаходиться у межах відповідності з наданою на дослідження первинною звітною документацією; фактична товщина шару покриття дорожнього одягу визначалась розрахунковим методом на підставі наданого на дослідження протоколу № 758 від 09.05.2024 р. випробувань матеріалів.
З наведеного вбачається, що якість суміші, якою виконувався ямковий ремонт, на якому наголошує Відповідач, мотивуючи порушення 6-місячного строку відібрання кернів, не досліджувалася, оскільки ці роботи належать до прихованих. 
Також, вбачається, що досліджувалася якість улаштування дорожнього покриття з гарячих асфальтобетонних сумішей і саме щодо відповідних робіт зроблений висновок про їх невідповідність вимогам ДБН В.2.3-4:2015 щодо забезпечення коефіцієнту ущільнення та вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 щодо контрольованих показників фізико-механічних властивостей (сторінки 18, 19 висновку експерта, т.2, а.с. 117-118).
У Загальному журналі робіт № 1 перший запис про улаштування покриття із гарячих асфальтобетонних сумішей датований 10.11.2023 р.
Керни для дослідження були відібрані 07.05.2024 р, тобто в межах 6-місячного строку, на який посилаються Прокурор і представник Відповідача.
При цьому, в судовому засіданні першої інстанції судовий експерт ІНФОРМАЦІЯ_22 ОСОБА_9 зазначив, що експерт не здійснює приймання об`єкта в експлуатацію, а досліджує лише певну частину об`єкту, зокрема в цьому випадку фізико-механічні характеристики асфальтобетону, тому дослідження можна проводити в межах гарантійного строку на матеріал.
Як вказано на сторінці 13 висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 від 20.08.2024 р. № 1043/24-27, при проведенні натурного обстеження було проведено комплекс робіт, пов`язаних з визначенням: геометричних показників покриттів з асфальтобетону; товщини конструктивних шарів дорожнього одягу; кількісних показників інших супутніх робіт. У висновку вказано, що відповідно до вимог [8] ( тобто ДСТУ В.2.7-319:2016 „Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Методи випробувань ), спеціалістами ТОВ „ ІНФОРМАЦІЯ_20 ” були відібрані зразки асфальтобетону для подальшого дослідження у відповідній сертифікованій будівельній лабораторії з метою визначення фізико-механічних показників такого асфальтобетону, та у відповідності до вимог [3] ( тобто ДБН В 2.3-4:2015 „Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво” ) відбиралися зразки ( керни ) циліндричної форми з метою встановлення фактичної товщини верхнього шару дорожнього одягу.
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що за змістом пунктів 5.4.1., 7.13 ДСТУ Б В.2.7-119:2011 асфальтобетонну суміш виробляють, зберігають, укладають та ущільнюють відповідно до вимог ДБН В.2.3-4 та цього стандарту. Контроль якості укладання та ущільнення асфальтобетонної суміші і якості асфальтобетону у покритті здійснюють шляхом відбору кернів або вирубок у порядку, що передбачений ДБН В.2.3-4, та їх випробовування. ДСТУ Б В.2.7-119:2011 (пункт 2) у переліку посилань зазначає ДБН В.2.3-4:2007 “Споруди транспорту. Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина ІІ. Будівництво”, на заміну яких прийняті ДБН В.2.3-4:2015 “Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво” (наказ ІНФОРМАЦІЯ_43 від 21.09.2015 р. № 234 “Про затвердження ДБН В.2.3-4:2015 “Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво”).
Ураховуючи зазначене, місцевий господарський суд погодився з доводами Прокурора про те, що коефіцієнт ущільнення влаштованого асфальтобетонного покриття нормується актами у галузі будівництва (ДСТУ Б В.2.7-119:2011, ДБН В.2.3-4:2015) і такими актами правомірно послуговувався експерт ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_9 , проводячи судову будівельно-технічну експертизу.
Щодо посилання Скаржника, що відповідним пакуванням має бути тубус або коробка, а не поліетиленовий пакет Національної поліції, то суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що Відповідачем не доведено, як саме пакування кернів у поліетиленовий пакет могло вплинути на фізико-механічні властивості асфальтобетону, його коефіцієнт ущільнення та водонасичення. 
Ураховуючи вищенаведене, суд попередньої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про належність вказаного доказу, зауваживши при цьому на те, що наданий Відповідачем «висновок експерта» складений за результатами судової будівельно-технічної експертизи”, виконаний судовим експертом, фізичною особою-підприємцем, ОСОБА_12 , від 24.06.2025 р. № 17/25 не містить відповідей на питання, поставлені експертові, містить інформацію про неможливість надання таких відповідей, тому не є висновком експерта у розумінні ст. 98 ГПК України. Разом з тим, висновок експерта ІНФОРМАЦІЯ_22 ОСОБА_9 від 20.08.2024 р. № 1043/24-27 і висновок судового експерта, фізичної особи-підприємця, ОСОБА_12 від 24.06.2025 р. № 17/25 не є взаємовиключними, оскільки в одному висновку надані відповіді по суті поставлених питань, в іншому констатована неможливість надання відповіді на питання за наданими матеріалами.
Посилання Скаржника на те, що Позивачем обрано невірний спосіб захисту спростовуються матеріалами справи, а також висновком місцевого господарського суду про те, що протиправною поведінкою Відповідача місцевому бюджету ІНФОРМАЦІЯ_25 завдано збитків в розмірі 1 101 319,03 грн. При цьому Позивач-2 не отримав очікуване при укладенні Договору, неякісно виконані роботи потребують перевлаштування. Збитки у розмірі 1 101 319,03 грн перебувають у безпосередньому причинному зв`язку від протиправної поведінки Відповідача. Відповідальність за безпосередній обсяг та якість робіт за Договором підряду лежить на Підряднику, тому вина Відповідача у заподіянні збитків доведена. Невиконання Відповідачем договірних зобов`язань з виконання будівельних робіт відповідної якості, яка була визначена відповідно до умов Договору, зобов`язання з виконання якого покладено на Відповідача як Підрядника, свідчить про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями Відповідача та заподіяними збитками. Відсутність своєї вини у завданні збитків Відповідач належними та допустимими доказами суду не довів.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, ІНФОРМАЦІЯ_26 , -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Відкритого акціонерного товариства " ІНФОРМАЦІЯ_2 " - залишити без задоволення.

Рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.09.2025р. у справі № 912/592/25 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Повний текст постанови складено 20.07.2026 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Суддя ОСОБА_3 

Суддя ОСОБА_2