КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2026 року
м. Київ
провадження № 33/824/44/2026
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П.,
при секретарі: Гайдаєнко В. С.
за участі захисника особи, що притягається до відповідальності - адвоката Волкова П. О., 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Волкова Павла Олександровича, в інтересах ОСОБА_1 , 
на постанову Деснянського районного суду міста Києва у складі судді Соловйова О. Л.
від 12 червня 2024 року,
у справі № 754/4467/24 Деснянського районного суду міста Києва
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП 
громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_1 », зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
У С Т А Н О В И В:
Постановою Деснянського районного суду міста Києва районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 153 грн у дохід держави. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.
На дану постанову 24 червня 2024 року захисник Волков П. О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Зауважує, що в матеріалах даної справи відсутні докази вручення ОСОБА_1 та адвокату Волкову П. О. повісток на 12.06.2024 о 10-00 год. за три доби до цієї дати, що доводить незаконність проведення судом першої інстанції розгляду справи 12.06.2024.
Зазначає, що нормами КУпАП не встановлено, що повідомлення захисника про місце і час розгляду справи означає також автоматичне повідомлення його підзахисного.
Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи через перебування останнього з 12.06.2024 по 14.06.2024 в стані тимчасової непрацездатності. Не було надано правової оцінки клопотанню адвоката Волкова П. О. від 29.05.2024 з додатковими поясненнями від 12.06.2024 про повернення протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 377488 від 16.03.2024 до УПН в м. Києві для належного оформлення та клопотання від 12.06.2024 про об`єднання справи № 754/4467/24 та №754/5537/24 в одне провадження. Зазначає, що суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, а матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Волков П. О., підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.
Дослідивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Волкова П. О., суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю. 
Пунктом 8.9. ПДР України визначено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.
Згідно із ч. 1 ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 16.03.2024 серії ААД № 377488, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan micra» д.н.з. НОМЕР_1 16.03.2024 о 16:05 в м. Києві по проспекту Романа Шухевича, 1 д, не виконав вимогу поліцейського про зупинку автомобіля, який поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки, чим порушив п. 2. 4 та 8.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. 
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП суд першої інстанції виходив з доведеності вини останнього.
Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком, з огляду на наступне.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.). Обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000).
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
У мотивувальної частини Рішення від 22.12.2010 № 23-рп/2010 Конституційний Суд України зазначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4).
Отже презумпція невинуватості, крім кримінального процесу, підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення та означає, що всі сумніви стосовно події порушення та винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь; недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.
Протоколом про адміністративне правопорушення від 16.03.2024 серії ААД № 377488 зафіксовано, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan micra» д.н.з. НОМЕР_1 16.03.2024 о 16:05 в м. Києві по проспекту Романа Шухевича, 1 д, не виконав вимогу поліцейського про зупинку автомобіля, який поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки. В протоколі вказано, що відеофіксація здійснена на відеореєстратори (бодікамер) поліцейських № 472380 та № 472381.
Виходячи зі стандарту доведення «поза розумним сумнівом», апеляційний суд зазначає, що зафіксоване у протоколі порушення не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду. Оглядом у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних відеореєстраторів (бодікамер) поліцейських № 472380 та № 472381, доданого на CD-диску до матеріалів справи, встановлено, що відеозаписом подій взагалі не зафіксовано моменту подання поліцейським будь-якої вимоги про зупинку автомобіля «Nissan Micra», д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема за допомогою сигнального диска з червоним сигналом. 
Водночас, у графі пояснень протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 одразу під час його складання скористався своїм процесуальним правом та зафіксував послідовну позицію, вказавши, що не зупинився через те, що не помітив вимоги поліцейського. Зазначені пояснення водія перебувають у безпосередньому логічному та причинно-наслідковому зв`язку з матеріалами відеозапису, з якого судом установлено, що на початку відеозапису працівник поліції перебував усередині службового автомобіля та дій щодо подання сигналу про зупинку за допомогою сигнального диска з червоним сигналом не вчиняв. 
За таких обставин, оскільки вимогу про зупинку поліцейським фактично висловлено не було, ОСОБА_1 об`єктивно не міг її бачити та виконати, що свідчить про відсутність у його діях об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП.
Оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, не встановив усіх фактичних обставин справи та обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, зробивши помилковий висновок про винуватість ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного перегляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова судді Деснянського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Волкова Павла Олександровича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.П. Євграфова