САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/1223/26 
Провадження №2-а/726/10/26 
Категорія 129 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., за участю секретаря судового засідання , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ :
27.03.2026 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача Цуркан Д.Ю. вказує, що: постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 № 53 від 03.02.2026 року, позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Накладено на позивача штраф у розмірі 17000 грн. 00 коп. Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що згідно відомостей наведених у протоколі про адміністративне правопорушення № 53 від 27.01.2026 року, ОСОБА_1 , отримав засобами поштового зв`язку повістку № 6169795 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 08.01.2026 року о 09 год. 00 хв., проте, у зазначену дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_6 не з`явився, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Вважаю, що постанова № 53 від 03.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню враховуючи наступне. Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 . Починаючи з 01 листопада 2025 року по день подання даного позову, позивач працевлаштований на підприємстві ТОВ «Агентранс» на посаді водія автотранспортних засобів та заброньований на період мобілізації та на воєнний час. ТОВ «Агентранс» включено до переліку об`єктів критичної інфраструктури згідно з рішенням Державної служби України з безпеки на транспорті № 617 від 07.04.2025 року, № 2293 від 22.12.2025 року. 26 січня 2026 року, позивачем в застосунку «Резерв +» виявлено відмітку щодо наявності в нього порушення правил військового обліку та необхідність звернутись до ТЦК та СП для уточнення даних, за результатом чого ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 для з`ясування причин виникнення вказаної відмітки. 27 січня 2026 року, офіцером відділення призову старшим лейтенантом ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 53 щодо вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУПАП. Під час складання проколу ОСОБА_1 надав письмові пояснення, які внесені до протоколу, відповідно до яких він зазначив, що повістку не отримував, про її існування йому відомо не було, військово-облікові дані уточнено вчасно, а також те, що є заброньованим за місцем роботи до 22.12.2026 р. 03 лютого 2026 р. ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_2 винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним Для отримання копії постанови ОСОБА_4 декілька разів звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак, за словами працівників ТЦК та СП постанова до 10.02.2026 року знаходилась на підписі у керівника. Копію постанови позивач отримав лише 10 лютого 2026 року, тому просить суд поновити йому строк на оскарження зазначеної постанови та скасувати її, а справу про адміністративне правопорушення закрити. 
27.03.2026 ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці зазначений адміністративний позов залишено без руху.
07.04.2026 ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці, після виправлення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 27.03.2026 р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
За клопотанням представника позивача адвоката Цуркан Д. 11.06.2026 розгляд справи було відкладено.
04.05.2026 представник відповідача – помічник начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 надіслав до суду відзив, та згідно з яким відповідач, ознайомившись із позовною заявою, вважає її безпідставною, так як позивач вимогу направленої йому повістки не виконав, своєчасно до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не прибув, про поважність причин не повідомив. 
Враховуючи викладене, вважає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача до відповідальності.
На підставі наведеного, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.
05.06.2026 до суду надійшло письмове клопотання від представника позивача Цуркан Д. про доповнення підстав позову, в яких остання зазначає, що в матеріалах справи, міститься копія конверту, з номером поштового відправлення - R067064960285, направленого позивачу листа з повісткою про виклик, неотримання якої стало наслідком неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 та, відповідно, винесення постанови № 53 від 03.02.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності. Разом з тим, з відстеження поштового відправлення R067064960285 - відправлення прибуло 30.12.2025 до відділення, - перша невдала спроба вручення рекомендованого листа відбулась 05.01.2025 року (пн), конверт же повернувся відправнику з позначкою «адвресат відсутній за вказаною адресою» вже 06.01.2026 року (вт). Відтак, після інформування адресата (у випадку інформування) не було дотримано процедури встановленої змінами, внесеними постановою уряду від 08 жовтня 2024 р. №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку, тобто повістка не зберігалась 3 робочі дні у відділені поштового зв`язку. При цьому, в той же час, в матеріалах справи відсутні жодні докази повідомлення позивача за наявним номером телефону про наявність на його ім`я будь яких листів. Сам позивач наголошує на тому, що жодних сповіщень від працівників пошти про необхідність отримання зазначеного листа не отримував. Наведені обставини дозволяють дійти висновку, що поштовим відділенням не дотримання Правил надання послуг поштового зв`язку. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.
У судове засідання 20.07.2026 учасники справи не з`явилися, оскільки 20.07.2026 від представника позивача до суду надійшло повідомлення про розірвання договору про надання правової допомоги.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 20.07.2026 не з`явився, з невідомих суду причин. Повідомлявся належним чином.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні докази у справі, дійшов такого висновку:
- щодо поновлення строку звернення до суду, слід зазначити таке:
частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Вирішуючи питання про поновлення позивачу строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що обставини, викладені у позовній заяві та заяві про усунення недоліків, з якими він пов`язує причини пропуску строку звернення до суду є поважними, тому строк підлягає поновленню. Водночас будь-яких заперечень щодо поновлення строку від відповідача до суду не надходило.
- щодо позовних вимог по суті, суд вважає їх підставними та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке:
порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
Згідно з ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210-1 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.
Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, яке саме законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію порушено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в особливий період.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період – період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і дотепер.
Отже, на дату події, яка інкримінується позивачу, діяв особливий період.
Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно з п. 1 ч. 1, абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно з якою військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відтак механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Порядок перевірки військово-облікових документів та вручення військовозобов`язаним повісток в особливий період регулюється Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі – Порядок).
Відповідно до п. 21 Порядку, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Пунктом 28 Порядку передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Судом встановлено, що стосовно ОСОБА_1 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , майором ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 03.02.2026 №53 (далі – Протокол), у якому зазначено, що громадянин ОСОБА_1 не з`явився по повістці у встановлений час до ІНФОРМАЦІЯ_5 …..Своїми діями громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Постановою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 03.02.2026 №53, яка винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , майором ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 17 000,00 грн. Обставини, установлені під час розгляду справи та викладені у постанові, є аналогічними обставинам, зазначеним у ОСОБА_1 була сформована повістка. До цієї повістки додано повідомлення RO 6706496 0285 з відміткою «адресат відсутній».
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період вчинено у зв`язку із неприбуттям позивача за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк та місце, зазначені у повістці.
Всупереч вимогам ст. 283 КУпАП, оскаржувана постанова не містить детального опису обставин, установлених під час розгляду справи. Водночас у відзиві на позовну заяву представник відповідача підтвердив, що громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення в особливий період 27.01.2026, у зв`язку з неприбуттям на виклик по повістці до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Суд зазначає, що вчиненим адміністративне правопорушення вважається той день, коли позивач не з`явився за викликом до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто 08.01.2026. В цей же день порушення і було виявлено, оскільки було встановлено, що на визначений повісткою час 09:00 08.01.2026 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився.
При цьому відповідач, який має доступ до відповідних реєстрів, в т.ч. Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, мав можливість виявити факт вчинення позивачем правопорушення (неприбуття на виклик по повістці до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки).
У цьому випадку виявлення правопорушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 лише 27.01.2026, як про це у відзиві зазначає представник відповідача, не змінює дату, з якої відповідач мав можливість виявити факт вчинення правопорушення та притягнути позивача до адміністративної відповідальності.
Окрім того, приймаючи постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідач вважав, що позивач є належним чином оповіщеним про дату, час та місце виклику до ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки повістка повернулась з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», однак не з`явився за викликом без поважних причин, про що зазначив представник відповідача у відзиві на позовну заяву.
Позивач заперечує отримання будь-яких повісток Укрпошти про надходження на його ім`я за його адресою поштового відправлення від ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних на 09:00 08.01.2026.
Суд встановив, що на ім`я ОСОБА_1 23.12.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 було сформовано повістку № 6169795 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатору вигляді QR-коду із відповідною інформацією, з якої вбачається, що ОСОБА_1 необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 08.01.2026 о 09 год. 00 хв. для уточнення даних.
Відповідно до доповнення, наданого представником позивача судом встановлено, що зазначена повістка, що була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за № RO 6706496 0285 прибула до відділення 30.12.2025 р. - з описом вкладення на адресу: АДРЕСА_1 05.01.2026 була перша невдала спроба вручення, 06.01.2026 р. повернуто відправнику з причин – «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.
Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення органом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/7987/17.
Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, дію якого неодноразово продовжено та який діє до теперішнього часу.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.
Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Водночас згідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок) належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Всупереч зазначеним вимогам після надходження 30.12.2025 до відділення у м. Чернівці поштового відправлення, 05.01.2026 працівники поштового відділення проставили відмітку невдалої спроби вручення листа і вже 06.01.2026 повернули поштове відправлення відправнику з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Доказів того, що позивач отримував телефонний дзвінок від листоноші поштового відділення та / або повідомлення про надходження поштового відправлення відповідачем не надано.
Таким чином, слід дійти висновку, що не було дотримано визначеного Правилами терміну очікування поштового відправлення № RO 6706496 0285 для вручення позивачу, в якому містилась повістка ТЦК.
Невручення повістки позивачу має наслідком відсутність його обов`язку прибувати до ТЦК та СП, а отже виключає його адміністративну відповідальність за неприбуття для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Оскільки в силу п. 41 Порядку № 560 датою належного оповіщення військовозобов`язаного, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, а саме пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд доходить висновку, що позивач не був належно оповіщеним про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить довідки Укрпошти долучені представником позивача та представником відповідача до відзиву.
За встановлених обставин, суд вважає, що неявка ОСОБА_1 08.01.2026 за викликом по повістці не свідчить про порушення ним вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Аналізуючи вищенаведене, судом не встановлено належного оповіщення позивача про його виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також мети виклику військовозобов`язаного, з огляду на своєчасне оновлення військово-облікових даних та чинну відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова у справі про адміністративне правопорушення № 53 від 03.02.2026 підлягає скасуванню, а справа закриттю.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. 2, 5, 77, 243 - 246, 250, 255, 292 КАС України, суд

ВИРІШИВ :
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 03.02.2026 №53.
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Цуркан Данієла Юріївна, до ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, – задовольнити.
Постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 03.02.2026 №53, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, – скасувати, а провадження у справі – закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Головуючий суддя 	Л. В. Байцар