Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2026 року № 520/10466/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №184150007364 від 30.01.2026 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно статті 37 Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, 6 Держпром, м. Харків, код ЄДРПОУ 14099344) зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи з 25.11.1992 по 21.01.2026 у податкових органах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 6 Держпром, м. Харків, код ЄДРПОУ 14099344) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 23.01.2026 року щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України ’’Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ, з урахуванням довідок, виданих Головним управління ДПС у Сумській області від 21 січня 2026 №14/18-28-10-02-06 про складові заробітної плати для державного службовця та довідки від 21 січня 2026 № 17/К/18-28-10-02-06 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії та з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №184150007364 від 30.01.2026 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно статті 37 Закону України «Про державну службу», на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідач, Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач звернулась до пенсійного органу із заявою від 23.01.2026 про перехід з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу”.
До вищевказаної заяви додано довідку Головного управління ДПС у Сумській області від 21 січня 2026 №14/18-28-10-02-06 про складові заробітної плати для державного службовця та довідку від 21 січня 2026 № 17/К/18-28-10-02-06 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняло рішення №184150007364 від 30.01.2026, яким відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.
У вищевказаному рішенні зазначено, що основним критерієм, за яким слід визначити можливість зарахування того чи іншого періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті-37 Закону №3723-ХІІ є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Вказано, що згідно ст.3 Закону №889 його дія не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачене законом. Зазначено, що згідно матеріалів електронної пенсійної справи та наданих документів встановлено, що страховий стаж державної служби становить 1 рік 1 місяць 18 днів. Вказано, що до стажу державного службовця заявниці не зараховано період роботи згідно записів в трудовій книжці: з 25.11.1993 по 30.10.1995 — робота в Державній податковій інспекції по м. Охтирка Сумська область; з 01.12.1993 по 30.11.1997 — робота в державній податковій інспекції по м. Охтирка Сумська область, оскільки згідно наказу № 46 від 01.12.1993 року заявниці присвоєно персональне звання “Інспектор податкової служби II рангу”; з 01.12.1993 по 05.10.1994 — робота в державній податковій інспекції по м. Охтирка Сумська область, оскільки згідно наказу №46 від 01.12.1993 року заявниці присвоєно персональне звання “Інспектор податкової служби II рангу”; з 01.12.1997 по 31.12.2014 — робота в державній податковій інспекції по м. Охтирка Сумська область, оскільки згідно наказу № 33 від 01.12.1997 року заявниці присвоєно персональне звання “Інспектор податкової служби І рангу”; з 01.11.1995 по 30.06.2013 — робота в відділу податків з фізичних осіб Охтирської міжрайонної державної податкової; з 01.01.2014 по 12.03.2018 — робота в Охтирській об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області оскільки згідно наказу № 67-о від 31.12.2013 року заявниці присвоєно персональне звання “Інспектор податкової та митної справи І рангу”. Вказано, що відповідно до наданих документів та матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_1 не має необхідного стажу на зазначених посадах, тому право на призначення пенсії Прикінцевих положень Закону України “Про державну службу” від 10 грудня 2015 року № 899-V1II відсутнє.
Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон № 1058-IV.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
До 01.05.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу було врегульовано положеннями Закону № 3723-XII, який визначав загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.
01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VІІ, згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон № 3723-ХІІ від 16.12.1993, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до пункту 10 розділу ХІ «;Прикінцеві та Перехідні положення» Закону № 889-VІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 52, стаття 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 52, стаття 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 вказаного розділу встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993, № 52, стаття 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 52, стаття 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, за наявності у особи певного стажу державної служби станом на 01.05.2016 (10 років для осіб, які на зазначену дату займають посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працює особа на державній службі станом на 01.05.2016), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 № 822/254/18, від 15.12.2020 у справі № 560/2398/19, від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04.2023 у справі №1.380.2019.003855, від 19.12.2023 року по справі № 600/947/23-а, від 03 лютого 2025 року по справі № 260/182/24, від 25.07.2025 у справі №140/5363/24 та від 24.09.2025 у справі №560/706/25.
Зі змісту оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Харківській області №184150007364 від 30.01.2026 встановлено, що підставою для відмови в переведенні позивача на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» є відсутність стажу державної служби.
Так, в оскаржуваному рішенні зазначено, що не зараховано період роботи згідно записів в трудовій книжці:
з 25.11.1993 по 30.10.1995 — робота в Державній податковій інспекції по м. Охтирка Сумська область;
з 01.12.1993 по 30.11.1997 — робота в державній податковій інспекції по м. Охтирка Сумська область, оскільки згідно наказу № 46 від 01.12.1993 року заявниці присвоєно персональне звання “Інспектор податкової служби II рангу”;
з 01.12.1993 по 05.10.1994 — робота в державній податковій інспекції по м. Охтирка Сумська область, оскільки згідно наказу № 46 від 01.12.1993 року заявниці присвоєно персональне звання “Інспектор податкової служби II рангу”;
з 01.12.1997 по 31.12.2014 — робота в державній податковій інспекції по м. Охтирка Сумська область, оскільки згідно наказу № 33 від 01.12.1997 року заявниці присвоєно персональне звання “Інспектор податкової служби I рангу”;
з 01.11.1995 по 30.06.2013 — робота в відділу податків з фізичних осіб Охтирської міжрайонної державної податкової;
з 01.01.2014 по 12.03.2018 — робота в Охтирській об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, оскільки згідно наказу № 67-о від 31.12.2013 року заявниці присвоєно персональне звання “Інспектор податкової та митної справи I рангу”.
При цьому, згідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , вкладки до неї серії НОМЕР_3 та довідки про стаж роботи ОСОБА_1 у державних органах №11/18-28-11-01-08 від 21.01.2026, остання працювала у період з 25.11.1992 по 21.01.2026 у податкових органах.
Таким чином, пенсійним органом не надано оцінки всім періодам роботи позивача у податкових органах на предмет їх зарахування до стажу, який дає право на переведення на пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу”.
Крім того, у оскаржуваному рішенні пенсійним органом не надано жодної оцінки довідкам, виданим Головним управління ДПС у Сумській області від 21 січня 2026 №14/18-28-10-02-06 про складові заробітної плати для державного службовця та від 21 січня 2026 № 17/К/18-28-10-02-06 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії.
Відповідно до частини другої статті 1 Закону №2073-ІХ дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час: 1) розгляду звернень осіб, що містять пропозиції, рекомендації щодо формування державної політики, вирішення питань місцевого значення, а також щодо врегулювання суспільних відносин; 2) конституційного провадження, кримінального провадження, судового провадження, виконавчого провадження (крім виконання адміністративних актів), оперативно-розшукової діяльності, розвідувальної діяльності, контррозвідувальної діяльності, вчинення нотаріальних дій, виконання покарань, застосування законодавства про національну безпеку і оборону, громадянство, надання притулку в Україні, захист економічної конкуренції; 3) державної служби, дипломатичної та військової служби, служби в органах місцевого самоврядування, служби в поліції, а також іншої публічної служби; 4) реалізації конституційного права громадян брати участь у всеукраїнському та місцевих референдумах, обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування; 5) оскарження процедур публічних закупівель; 6) нагородження державними нагородами та відзнаками; 7) здійснення помилування; 8) здійснення оцінки впливу на довкілля.
Отже, Закон № 2073-IX встановлює загальні правила розгляду і вирішення адміністративних справ суб`єктами публічної адміністрації шляхом прийняття адміністративних актів та водночас визначає вичерпний перелік правовідносин, на які його дія не поширюється.
За визначеннями наведеними в пунктах 1-3 частини першої статті 2 Закону № 2073-ІХ адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації.
Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.52 Закону № 2073-ІХ адміністративний орган досліджує обставини, що мають значення для вирішення справи, виходячи з принципів законності та офіційності. Адміністративний орган визначає відповідно до законодавства способи та обсяг встановлення обставин справи. При цьому адміністративний орган не обмежений доводами учасників адміністративного провадження, наданими ними доказами та клопотаннями. Адміністративний орган повинен неупереджено дослідити всі обставини справи, у тому числі ті, що є сприятливими, а також ті, що є несприятливими для учасників адміністративного провадження.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на викладене оскаржуване у даній справі рішення прийнято не обґрунтовано, тобто без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.
Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №184150007364 від 30.01.2026 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на те, що заява позивача та додані документи не було розглянуто належним чином, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.01.2026 про перехід з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу”, з урахуванням висновків суду.
Враховуючи те, що заяви позивача та додані документи не було розглянуто належним чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 25.11.1992 по 21.01.2026 у податкових органах та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.01.2026 року щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України ’’Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ, з урахуванням довідок, виданих Головним управління ДПС у Сумській області від 21 січня 2026 №14/18-28-10-02-06 про складові заробітної плати для державного службовця та довідки від 21 січня 2026 № 17/К/18-28-10-02-06 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії та з урахуванням висновків суду, звернені на майбутнє та не підлягають задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, м-н. Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №184150007364 від 30.01.2026 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.01.2026 про перехід з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію за віком згідно Закону України “Про державну службу”, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.