РІШЕННЯ
Іменем України
10 вересня 2026 року 
м. Київ
справа №990/394/24
адміністративне провадження № П/990/394/24 
справа №990/394/24
адміністративне провадження №П/990/394/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Шишова О. О.,
суддів: Блажівської Н. Є, Желтобрюх І. Л., Олендера І. Я., Яковенка М. М., 
за участі:
секретаря судового засідання Івченка М.В.
представника позивача Панченко О.О., 
представника відповідача Ізвєкова К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 990/394/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: член Вищої ради правосуддя - ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Рух справи. 
1. 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовною заявою до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: член Вищої ради правосуддя - ОСОБА_2 ( далі - третя особа) у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя щодо не розгляду повідомлення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 (вх. №3948/0/6-24 від 05 грудня 2024 року) у порядку, визначеному статтями 20, 24, 32 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» та пунктів 3.4-3.6 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року №52/0/15-17 (у редакції рішення Вищої ради правосуддя від 21 листопада 2023 року №1068/0/15-23);
- зобов`язати Вищу раду правосуддя розглянути повідомлення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 про порушення професійної етики членом ВРП (вх. №3948/0/6-24 від 05 грудня 2024 року) у порядку, визначеному статтями 20, 24, 32 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» та пунктів 3.4-3.6 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року №52/0/15-17 (у редакції рішення Вищої ради правосуддя від 21 листопада 2023 року №1068/0/15-23).
2. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зауважує, що ним було направлено до Вищої ради правосуддя повідомлення щодо порушення професійної етики членом ВРП ОСОБА_2 (вх. №3948/0/6-24 від 05 грудня 2024 року). У повідомленні ставилось питання про ухвалення ВРП передбаченого статтею 24 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» рішення щодо ОСОБА_2 та ухвалення рішення про зупинення повноважень таких членів Вищої ради правосуддя.
2.1. Разом з тим, таке повідомлення не було розглянуто у визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя» порядку та, відповідно, не ухвалено відповідних рішень ВРП, як того вимагає Закон, чим допущено протиправну бездіяльність з боку такого конституційного органу державної влади.
Крім того, у порушення частини 6 статті 20, частини 2 та 4 статті 24 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», пунктів 3.4-3.6 Регламенту Вищої ради правосуддя, відповідач не вчинив жодних дій щодо передачі мого Повідомлення на автоматичний розподіл для ініціювання визначення члена Ради для здійснення перевірки виявлених обставин. Натомість заступником голови ВРП Д.Лук`яновим одноособово надано відповідь на вказане повідомлення.
2.2. Посилання у листі від 16 грудня 2024 року № 333435/0/9-24 за підписом Лук`янова Д.В. на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі № 9901/373/20 є безпідставним.
Отже, за наслідком отримання зазначеного вище повідомлення про порушення етики членом ВРП ОСОБА_2, воно мало бути в автоматизованому порядку розподілене для розгляду у визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя» та Положенням №3689/0/15-17 порядку, чого не було здійснено через вчинення відповідачем протиправної бездіяльності щодо розгляду поданого суддею Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 повідомлення.
Позиція інших учасників справи щодо позовної заяви
3. У відзиві на позовну заяву ВРП просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість її доводів.
3.1. Указує, що Повідомлення вх. № 3948/0/6-24 щодо порушення професійної етики Головою ВРП ОСОБА_2 було правомірно розподілено заступнику Голови Вищої ради правосуддя для надання відповіді.Таким чином, заступник Голови ВРП правомірно підписав лист-відповідь від 16 грудня 2024 року № 33435/0/9-24 на звернення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1.
Ураховуючи викладене, надавши Позивачу обґрунтовану відповідь, ВРП діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
4. Також відповідач указує, що Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2024 року у справі № 990/12/24 залишено без змін ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 лютого 2024 року у справі № 990/12/24, якою позовну заяву ОСОБА_1 до ВРП про скасування рішення ВРП від 20 липня 2023 року № 738/0/15-23 «Про затвердження висновку члена Вищої ради правосуддя про відсутність підстав для вжиття заходів щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя» повернуто позивачеві.
Таким чином, позивач вже реалізував своє право на оскарження відповідного рішення ВРП, звернувшись до Суду з відповідним позовом.
Рух справи у суді першої інстанції
5. Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: член Вищої ради правосуддя - ОСОБА_2 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін на 20 січня 2025 року.
6. Ухвалою Верховного Суду від 07 січня 2025 року заяву представниці позивача Пенченко Олександри Олександрівни про відвід судді Ханової Раїси Федорівни - задоволено. Відведено суддю Ханову Раїсу Федорівну від розгляду справи №990/394/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: член Вищої ради правосуддя - ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
7. 10 січня 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив ВРП на позовну заяву.
8. 27 березня 2025 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення позивача.
Фактичні обставини справи, установлені Судом
9. 05 грудня 2024 року ОСОБА_1 було направлено до Вищої ради правосуддя повідомлення щодо порушення професійної етики членом ВРП ОСОБА_2 .
10. У повідомленні ставилось питання про ухвалення ВРП передбаченого статтею 24 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» рішення щодо ОСОБА_2 та ухвалення рішення про зупинення повноважень таких членів Вищої ради правосуддя.
11. Указане повідомлення обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 , як доповідачем у питанні розгляду повідомлень суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, зокрема ОСОБА_1 , щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя, в яких повідомлялось про вчинення протиправних дій співробітниками НАБУ під час проведення обшуку приміщень Окружного адміністративного суду міста Києва у липні 2020 року було складено Висновок, який містить відверто неправдиву інформацію.
12. Листом від 16 грудня 2024 року № 33435/0/9-24 заступник голови ВРП Дмитро Лук`янов одноособово розглянув по суті зазначене вище повідомлення.
13. Позивач не погоджуючись з указаним листом від 16 грудня 2024 року № 33435/0/9-24 звернувся до суду, оскільки його повідомлення не розглянуто у визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя».
Позиція Верховного Суду
14. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
15. Статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП визначаються Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402- VІІІ (далі - Закон України № 1402- VІІІ) і Законом України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798 VІІІ (далі - Закон України № 1798- VІІІ).
16. Відповідно до статті 1 Закону № 1798-VIII ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.
17. Повноваження ВРП визначені статтею 3 Закону № 1798-VIII, відповідно до пункту 20-2 частини першої якої Рада приймає рішення про звільнення членів ВРП.
18. Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 1798-VIII ВРП затверджує регламент Ради, положення якого регулюють процедурні питання здійснення нею повноважень.
19. Рішенням ВРП від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 затверджено Регламент Вищої ради правосуддя (далі - Регламент зі змінами та доповненнями).
20. Згідно з пунктом 3.4. Регламенту у разі виявлення фактів, які свідчать про вчинення членом Ради діяння, передбаченого пунктами 3-6 частини першої статті 24 Закону, Голова Ради ініціює визначення члена Ради шляхом автоматизованого розподілу справ для здійснення перевірки виявлених обставин. Член Ради готує попередній висновок по суті цього питання, при підготовці якого він вправі опитувати працівників cекретаріату Ради, пропонувати надати пояснення члену Ради, перевірку щодо дій або бездіяльності якого він здійснює, робити запити в порядку, передбаченому статтею 31 Закону, здійснювати інші організаційні дії щодо підготовки цього питання до розгляду. Підготовка попереднього висновку щодо фактів вчинення членом Ради діяння, визначеного пунктами 3-6 частини першої статті 24 Закону, і розгляд питання про внесення до органу, що обрав або призначив члена Ради, подання про звільнення члена Ради здійснюється в межах строку, передбаченого частиною шостою статті 20 Закону.
21. Зупинення повноважень члена Ради здійснюється в порядку, визначеному частиною шостою статті 20 Закону (пункт 3.5. Регламенту).
22. Питання про внесення до органу, що обрав або призначив члена Ради, подання про звільнення члена Ради розглядається на пленарному засіданні Ради. Таке рішення вважається ухваленим, якщо за нього проголосувало не менше чотирнадцяти членів ВРП (пункт 3.6. Регламенту).
23. Згідно з частинами третьою, п`ятою статті 20 Закону № 1798-VIII член ВРП зобов`язаний:
1) дотримуватися присяги;
2) не розголошувати та не використовувати у цілях інших, ніж для виконання своїх обов`язків як члена Вищої ради правосуддя, інформацію з обмеженим доступом та інформацію, яка стала йому відома в закритому засіданні;
3) виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, встановлених законодавством у сфері запобігання корупції, у тому числі подавати у визначеному законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію родинних зв`язків, а також декларацію доброчесності судді;
4) брати участь у засіданнях ВРП та її органів, до складу яких він входить;
5) звертатися з повідомленням про втручання в його діяльність до ВРП упродовж п`яти днів після того, як йому стало відомо про таке втручання;
6) виконувати інші обов`язки, визначені законом та регламентом ВРП.
Член ВРП зобов`язаний відмовитися від участі у розгляді питання, якщо:
1) він перебуває у родинних чи інших особистих стосунках із суддею, кандидатом на посаду судді чи прокурором, стосовно якого розглядається питання, а також особою, яка звернулася зі скаргою до ВРП;
2) він особисто, прямо чи побічно заінтересований у справі, яку розглядає такий суддя;
3) за наявності іншого конфлікту інтересів або обставин, що викликають сумнів у його неупередженості.
24. Якщо в діях члена ВРП є ознаки, які свідчать про обґрунтованість наявних підстав для звільнення члена Вищої ради правосуддя з посади, визначені пунктами 3-6 частини першої статті 24 цього Закону, Рада може ухвалити рішення про зупинення повноважень такого члена ВРП до закінчення встановленої законом процедури, в якій відповідні факти мають бути встановлені, в сукупності не більше двох місяців. Рішення про зупинення повноважень члена ВРП вважається ухваленим, якщо за нього проголосувала більшість членів Ради від її складу (частина шоста статті 20 Закону № 1798-VIII).
25. Стаття 24 Закону № 1798-VIII передбачає підстави для звільнення члена ВРП з посади, а саме: 
1) неспроможність виконувати свої повноваження за станом здоров`я за наявності медичного висновку; 
2) подання заяви про звільнення з посади члена ВРП за власним бажанням; 
3) грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом члена ВРП або виявило його невідповідність займаній посаді, допущення іншої поведінки, що підриває авторитет та суспільну довіру до правосуддя та судової влади, у тому числі недотримання етичних стандартів судді як складової професійної етики члена Ради;
4) виявлення обґрунтованості наявних обставин щодо його невідповідності вимогам, визначеним у статті 6 цього Закону;
5) істотне порушення вимог, установлених законодавством у сфері запобігання корупції, порушення вимог Закону України «Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)» у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти;
6) систематична неучасть у роботі ВРП чи органу Раду, до складу якого він входить.
26. Рішення про звільнення члена ВРП з посади з підстав, визначених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, Рада ухвалює на найближчому засіданні після отримання медичного висновку або заяви відповідно. Процедура ухвалення ВРП рішення про звільнення її члена із зазначених підстав ініціюється Головою ВРП або його заступником.
27. Рішення про звільнення члена ВРП з посади з підстав, визначених пунктами 3-6 частини першої цієї статті, приймається органом, що обрав (призначив) члена Ради, за поданням ВРП. Рішення про внесення подання про звільнення члена ВРП ухвалюється більшістю від складу Ради. З дня внесення зазначеного подання такий член ВРП відсторонюється від посади, а його повноваження зупиняються до ухвалення рішення органом, що обрав (призначив) цього члена ВРП.
28. Статтею 32 Закону № 1798-VIII передбачено, що для здійснення розподілу справ у ВРП, її органах діє автоматизована система розподілу справ (визначення члена ВРП - доповідача). Положення про автоматизовану систему розподілу справ затверджується ВРП.
29. Пунктом 1.3 Положення про автоматизовану систему, затвердженим рішенням ВРП від 16 листопада 2017 року № 3689/0/15-17, встановлено, що справи розподіляються між усіма членами ВРП з урахуванням вимог пунктів 2.5 та 2.6 Положення. При автоматизованому розподілі справ для визначення навантаження члена ВРП розрахунковий період починається 1 січня кожного року.
30. При цьому, у підпункті 6 пункту 1.5 цього Положення наведено значення терміну «справи» - це матеріали стосовно призначення судді на посаду; матеріали стосовно порушення суддею чи прокурором вимог щодо несумісності; скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора; матеріали стосовно звільнення судді з посади; матеріали стосовно надання згоди на затримання судді чи утримання його під вартою; матеріали стосовно тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя; повідомлення (матеріали) про втручання в діяльність суддів щодо здійснення правосуддя; повідомлення (матеріали) про втручання в діяльність члена ВРП; матеріали щодо забезпечення незалежності суддів; матеріали стосовно переведення судді з одного суду до іншого та відрядження судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації; матеріали стосовно припинення відставки судді; матеріали стосовно зупинення повноважень члена ВРП; скарги щодо дисциплінарних проступків суддів (дисциплінарні скарги), дисциплінарні справи; скарги на дії (бездіяльність) осіб, суб`єктом призначення яких є ВРП, та пропозиції Комісії з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя, внесені за результатами дисциплінарного провадження стосовно цих осіб; вимога члена Дисциплінарної палати, який не згодний із рішенням Дисциплінарної палати про відмову у відкритті дисциплінарної справи, разом з матеріалами такої справи.
31. Отже, саме ВРП, як конституційний орган державної влади, наділена виключними повноваженнями щодо розгляду питання про наявність підстав для внесення подання органу, що обрав (призначив) члена Ради про звільнення члена ВРП, та питання зупинення повноважень такого члена ВРП, за наслідком чого приймаються відповідні рішення про вчинення таких дій, або про відмову у їх вчиненні.
32. При цьому повноваження щодо прийняття рішення про звільнення члена Ради за грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом члена ВРП або виявило його невідповідність займаній посаді, допущення іншої поведінки, що підриває авторитет та суспільну довіру до правосуддя та судової влади, у тому числі недотримання етичних стандартів судді як складової професійної етики члена Ради має лише орган, що обрав (призначив) члена ВРП, а до повноважень Ради відноситься лише внесення чи не внесення подання про звільнення члена ВРП.
33. Водночас, для здійснення перевірки фактів, які свідчать про вчинення членом Ради діяння, передбаченого пунктами 3-6 частини першої статті 24 Закону № 1798-VIII, Голова Ради ініціює визначення члена ВРП шляхом автоматизованого розподілу справ для здійснення перевірки виявлених обставин. Член Ради готує попередній висновок по суті цього питання. Питання про внесення до органу, що обрав або призначив члена ВРП, подання про звільнення члена Ради розглядається на пленарному засіданні Ради. Таке рішення вважається ухваленим, якщо за нього проголосувало не менше чотирнадцяти членів ВРП.
34. Як свідчать матеріали справи, спір у цій справі зводиться до незгоди ОСОБА_1 з бездіяльністю ВРП, яка, на думку позивача, полягає в неналежному реагуванні на повідомлення судді Окружного адміністративного суду міста Києва вх. № 3948/0/6-24 від 05 грудня 2024 року щодо порушення професійної етики членом ВРП ОСОБА_2 .
35. Суд зазначає, що у межах цієї справи спірним є питання щодо наявності або відсутності протиправної бездіяльності ВРП, яка, за твердженням позивача, полягає у невчиненні дій щодо належного розгляду повідомлення судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року.
36. Так, указане питання було предметом розгляду у справі №990/392/24.
37. Колегія суддів звертає увагу на те, що Голова ВРП, який за змістом пункту 3.4 Регламенту ініціює визначення члена Ради шляхом автоматизованого розподілу справ для здійснення перевірки фактів, які свідчать про вчинення членом Ради діяння, передбаченого пунктами 3-6 частини першої статті 24 Закону № 1798-VIII, під час вчинення таких дій діє не як самостійна особа, а виконує представницьку функцію державного органу - ВРП.
38. У цій справі повідомлення судді дійсно адресоване Голові ВРП, а в тексті повідомлення містяться доводи про вчинення окремими членами ВРП дій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 24 Закону № 1798-VIII, які є підставою для звільнення їх з посади. Заявники просили розглянути їх повідомлення про факти порушень, допущених членами ВРП, ухвалити рішення, передбачене статтею 24 Закону № 1798-VIII (яка встановлює підстави для звільнення члена ВРП з посади), та ухвалити рішення про зупинення повноважень членів ВРП.
39. Так, відповідь від 16 грудня 2024 року № 33435/0/9-24, яка підписана заступником голови ВРП, викладена на бланку ВРП, а інформація в ньому наведена не від імені заступника голови ВРП, а саме від імені органу.
40. У постанові від 08 вересня 2022 року у справі № 9901/276/19 Велика Палата Верховного Суду також зазначала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
41.  Як уже зазначалося, у своєму повідомленні судді ставив питання про те, що окремі члени ВРП допустили поведінку, що утворює склад проступку, який є підставою для їх звільнення відповідно до пункту 3 частини першої статті 24 Закону № 1798-VIII, і просили у зв`язку із цим зупинити повноваження цих членів Ради.
42. У відповіді на це повідомлення судді зазначено дві основні тези: 1) відсутність серед повноважень ВРП можливості притягнути до дисциплінарної відповідальності члена Ради; 2) доводи повідомлення суддів можуть бути включені до скарг при оскарженні рішень дисциплінарних палат за результатами розгляду таких дисциплінарних справ у порядку, передбаченому статтею 51 Закону № 1798-VIII.
43. Так, ураховуючи зміст повідомлення суддів, колегія суддів зазначає, що його розгляд слід було здійснити з урахуванням приписів статей 20, 24 Закону № 1798-VIII, виходячи з наступного.
44.  Повідомлення судді стосувалося процедури, у якій саме ВРП є органом, уповноваженим на розгляд питання про наявність підстав для внесення подання про звільнення члена ВРП до органу, що його обрав (призначив), у тому числі на підставі пункту 3 частини першої статті 24 Закону № 1798-VIII, та питання про зупинення повноважень такого члена ВРП. Крім того, порядок, встановлений у статті 51 Закону № 1798-VIII, не передбачає, що під час перегляду рішень дисциплінарних палат за результатами розгляду дисциплінарних справ щодо суддів ВРП наділена повноваженнями оцінювати саме поведінку членів ВРП, які здійснювали процедуру дисциплінарного провадження у складі Дисциплінарної палати, в контексті вчинення ними в цій процедурі дій, які передбачені в пункті 3 частини першої статті 24 цього Закону.
45. Ураховуючи викладене, колегія суддів уважає, що надані ВРП докази, а також зміст скерованої позивачу відповіді не дають підстав для висновку, що Рада дійсно вчинила необхідні дії для оцінки та перевірки обставин, викладених у повідомленні суддів, відповідно до вимог статей 20, 24 Закону № 1798-VIII.
46. Указана позиція викладена у постанові Великої палати верховного Суду від 04 червня 2026 року у справі №990/392/24.
47.  Невчинення таких дій свідчить про наявність з боку ВРП бездіяльності, яку, за обставин цієї справи, слід вважати протиправною. Тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
48. Позовні вимоги зобов`язального характеру є похідними вимогами і визначають спосіб захисту порушеного права. З огляду на обраний позивачами спосіб захисту своїх прав, колегія суддів вважає, що є підстави для зобов`язання ВРП розглянути повідомлення суддів відповідно до вимог статей 20, 24 Закону.
49.  Відповідно до частини першої, пункту другого частини другої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
50. Таким чином, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення.
VI. Судові витрати
51. За приписами статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша); при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя).
52. На дату постановлення рішення у цій справі документально підтвердженими є витрати позивача на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.
53. Повний текст рішення виготовлено 11 вересня 2026 року.
54. Керуючись статтями 241-243, 245, 246, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: член Вищої ради правосуддя - ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя щодо не розгляду повідомлення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1. (вх. №3948/0/6-24 від 05 грудня 2024 року).
3. Зобов`язати Вищу раду правосуддя розглянути повідомлення судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 про порушення професійної етики членом ВРП (вх. №3948/0/6-24 від 05 грудня 2024 року).
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вищої ради правосуддя (вул. Студентська, буд. 12-А, м.Київ, 04050; код ЄДРПОУ 00013698) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 копійок.
5. На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
7. Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Головуючий суддя О. О. Шишов

Судді Н. Є. Блажівська 

І. Л. Желтобрюх

І. Я. Олендер

М. М. Яковенко