Справа № 420/339/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду 05.01.2026 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом визначення її розміру за вислугу 47 років з урахуванням страхового стажу, що включає вислугу років у пільговому її обчисленні (7 років 03 місяці 06 днів);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 05 липня 2025 року у розмірі, визначеному за вислугу 47 років з урахуванням страхового стажу, що включає вислугу років у пільговому її обчисленні (7 років 03 місяці 06 днів), з урахуванням проведених виплат. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходив військову службу. У листопаді 2024 року позивач звільнений з військової служби у відставку відповідно до пп. «а» пункту 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за віком – у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі). З 03 лютого 2025 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Отримавши відповідну пенсійну виплату, позивач без зайвих зволікань звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області для надання роз`яснень щодо визначеного розміру пенсії, зокрема його відсоткового показника (65% грошового забезпечення), який, на переконання ОСОБА_1 не враховує його дійсного страхового стажу (вислуги років, обчисленої на пільгових умовах). Відповідь на своє звернення Позивач отримав 12 травня 2025 року, у якій йдеться, що «призначення пенсії громадянам проводиться Головним управлінням виключно на підставі документів, які були надані з відповідного відомства, де громадянин проходив службу. Так, в підрахунку вислуги років на пенсію, який враховується для призначення пенсії та наданий військовою частиною НОМЕР_2 ЦОТО Національної гвардії України зазначено, що загальний страховий стаж для призначення пенсії станом на 27 листопада 2024 року становить 39 років 08 місяців 23 дні». У відповіді ГУ ПФУ в Одеській області йдеться, що у разі незгоди з підрахунком вислуги років на пенсію Позивач може звернутися до відомства, де він проходив службу, що й було зроблено ОСОБА_1 . Проте відповіді на своє звернення Позивач не отримав. Натомість для відновлення своїх прав ОСОБА_1 13 листопада 2025 року звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про перерахунок пенсії, у якій зазначив, що у розрахунку вислуги років на пенсію капітана ОСОБА_1 станом на 27 листопада 2024 року зазначено, що вислуга років в календарному обчисленні становить 17 років 01 місяць 19 днів, у пільговому обчисленні – 07 років 03 місяці 06 днів, трудовий стаж – 22 роки 07 місяців 04 дні; загальний стаж для призначення пенсії станом на 27 листопада 2024 року становить 39 років 08 місяців 23 дні, своєю чергою загальний стаж для визначення розміру пенсії (з урахуванням пільгової вислуги років) становить станом на 27 листопада 2024 року – 47 років (46 років 11 місяців 29 днів). Наявність у Позивача вислуги років у пільговому обчисленні, яка не врахована Відповідачем при визначенні розміру пенсії, підтверджується також: - рішенням комісії МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України; - довідкою ГУ НПУ в Дніпропетровській області про виконання завдань в зоні АТО №8/12-В-36 від 30.08.2016 р.; - довідкою в/ч НОМЕР_3 МОУ про безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №2700 від 01.07.2020 р.; - довідкою в/ч НОМЕР_3 МОУ про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічи і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення №2701 від 01.07.2020 р.; - довідкою в/ч НОМЕР_4 НГУ про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України №3066 від 11.11.2024 р.; - довідкою в/ч НОМЕР_2 НГУ про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України №1890 від 11.11.2024 р. Проте у відповіді ГУ ПФУ в Одеській області від 04 грудня 2025 року № 38466-38122/ В-02/8-1500/25 на звернення ОСОБА_1 від 13 листопада 2025 року, йдеться, що пенсія призначена та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства за вислугу 40 років з урахуванням страхового стажу у розмірі 65% відповідних сум грошового забезпечення. Розмір пенсії з 01.12.2025 становитиме 20752,06 грн.
Позивач вважає, що бездіяльність Відповідача щодо проведення перерахунку пенсії виходячи з вислуги років з урахування страхового стажу, що враховує вислугу у її пільговому обчисленні, порушує його права, за захистом яких він звертається до суду.
Ухвалою судді від 12.01.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі.
30.01.2026 року року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Як стверджує відповідач, зарахування пільгового стажу особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснюється лише для визначення розміру пенсії, а не для її призначення. Отже, вислуга років в пільговому обчисленні застосовується Головним управлінням при визначенні розміру призначеної пенсії позивачу. З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звільнення позивача, зі служби його вислуга років становила в календарному обчисленні 22 роки 07 місяців 04 днів. Тобто, станом на дату звільнення зі служби та дату звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії у відповідності до вимог пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у позивача, була відсутня вислуга у календарному обчисленні 25 років і більше.
Враховуючи на викладені обставини в їх сукупності, відповідач вважає, що при розгляді питання про призначення пенсії за вислугу років позивачу Головне управління не порушувало норм чинного законодавства та прав Позивача.
З урахуванням вищевикладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
02.02.2026 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.
25.02.2026 року від представника відповідача до суду надійшли матеріали пенсійної справи позивача. 
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позов, відповіддю на відзив, дослідивши обставини на які посилаються сторони, та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 проходив військову службу та у листопаді 2024 року позивач звільнений з військової служби у відставку відповідно до пп. «а» пункту 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за віком – у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі).
Позивачем разом із позовом надано розрахунком вислуги років на пенсію капітана ОСОБА_1 від 27.11.2024 року, в якому зазначено, зокрема, що вислуга років згідно з розрахунком на 27.11.2024 рок становить: 
в календарному обчисленні – 17 років 1 місяць 19 днів;
в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) – 07 років 03 місяці 06 днів;
трудовий стаж – 22 роки 7 місяців 04 днів;
загальний страховий стаж для призначення пенсії на 27.11.2024 року становить 39 років 08 місяці 23 дні.
ОСОБА_1 з 03 лютого 2025 року отримує пенсію за вислугу років (, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 65% грошового забезпечення виходячи вислуги років 40, з урахуванням трудового стажу, календарна вислуга 17 років.
Як зазначено у позові, 13 листопада 2025 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою, в якій просив перерахувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з урахуванням вислуги років, яка враховується для визначення розміру пенсії – 46 років 11 місяців 29 днів, на підставі документів про безпосередню участь заявника у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.
До заяви було додано: посвідчення УБД (УБД.pdf); - рішення комісії МВС з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України (Рішення на УБД.pdf); - довідка ГУ НПУ в Дніпропетровській області про виконання завдань в зоні АТО №8/12-В-36 від 30.08.2016 р. (Довідка НПУ_АТО.pdf); - довідка в/ч НОМЕР_3 МОУ про безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №2700 від 01.07.2020 р. (Довідка ЗСУ_АТО.pdf); - довідка в/ч НОМЕР_3 МОУ про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічи і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення №2701 від 01.07.2020 р. (Довідка ЗСУ_ООС.pdf); - довідка в/ч НОМЕР_4 НГУ про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України №3066 від 11.11.2024 р. (Довідка НГУ_3036.pdf); - довідка в/ч НОМЕР_2 НГУ про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України №1890 від 11.11.2024 р. (Довідка НГУ_3102.pdf).
У відповідь на заяву позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області складено листа від 04 грудня 2025 року № 38466-38122/ В-02/8-1500/25, в якому зазначено таке:
«…Пенсія за вислугу 40 років з урахуванням страхового стажу Вам призначена Головним управлінням відповідно до статті 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262 “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” з 03.02.2025 у розмірі 65% відповідних сум грошового забезпечення. 
Розмір Вашої пенсії з 01.12.2025 становитиме 20752,06 грн. 
Пенсія призначена та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства».
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом визначення її розміру за вислугу 47 років з урахуванням страхового стажу, що включає вислугу років у пільговому її обчисленні (7 років 03 місяці 06 днів), позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) (далі - Закон № 2262-ХІІ), статтями 1-2 та 3 якого визначено коло осіб, які мають право на призначення пенсії за цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 2262-ХІІ особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно з п.в ч.1 ст.1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.
Частиною 1 статті 2 Закону № 2262-ХІІ визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Так, згідно п. "б" ст.12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України. 
Приписами статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено, що при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, передбачено, що головним управлінням Пенсійного фонду рішення про призначення пенсії приймається виключно на підставі документів, що надійшли разом з заявою про призначення пенсії, від відповідного відомства.
Відповідно до пп. 2.4 п. 2 Розділу ІІ вказаного Порядку до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.
Пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.
Статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що порядок розрахунку вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. На пільгових умовах особам із числа військовослужбовців, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону, до вислуги років для визначення розміру пенсії зараховується один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.
На виконання зазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінет Міністрів України постановою від 17 липня 1992 року № 393 затвердив Порядок № 393.
Пунктом 1 постанови № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.
Пунктом 2.1 Порядку №393 визначено, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.
Пунктом 3 Порядку №393 визначено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, зараховується на пільгових умовах:
1) особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, - один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану;
2) особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби - один місяць служби за 40 днів;
особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця;
особам, які проходять службу в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування засуджених, хворих на інфекційні та психічні захворювання, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції.
Виходячи з положень статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пунктів 1 та 21 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 12.02.2025 року по справі №620/18801/23.
Так, як вже встановлено судом, у наданому до Пенсійного фонду розрахунку вислуги років капітана ОСОБА_1 станом на 27 листопада 2024 року зазначено, що вислуга років в календарному обчисленні становить 17 років 01 місяць 19 днів, у пільговому обчисленні – 07 років 03 місяці 06 днів, трудовий стаж – 22 роки 07 місяців 04 дні; загальний стаж для призначення пенсії станом на 27 листопада 2024 року становить 39 років 08 місяців 23 дні. 
Суд погоджується з доводами позивача, що загальний стаж для визначення розміру пенсії (з урахуванням пільгової вислуги років) у розрахунку не зазначений, проте може бути визначений математичними розрахунками: 39 років 08 місяців 23 дні + 07 років 03 місяці 06 днів та становив станом на 27 листопада 2024 року – 47 років (46 років 11 місяців 29 днів).
Питання врахування пільгової вислуги років позивача для призначення йому пенсії не є спірним в рамках даної справи. Спірним є питання врахування пільгової вислуги років позивача для обчислення саме розміру пенсії.
Так, п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (ч. 2 ст. 13 Закону).
З урахуванням вищевикладений приписів чинного законодавства та висновків Верховного суду, враховуючи встановлені судом обставин, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом визначення її розміру за вислугу 47 років з урахуванням страхового стажу, що включає вислугу років у пільговому її обчисленні (7 років 03 місяці 06 днів) є протиправними, а позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Керуючись ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом визначення її розміру за вислугу 47 років з урахуванням страхового стажу, що включає вислугу років у пільговому її обчисленні (7 років 03 місяці 06 днів).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 липня 2025 року у розмірі, визначеному за вислугу 47 років з урахуванням страхового стажу, що включає вислугу років у пільговому її обчисленні (7 років 03 місяці 06 днів), з урахуванням проведених виплат. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385).

Суддя O.A. Вовченко