ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
13.08.2026 | Справа № 910/6861/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрлада" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Сат" 
про стягнення 500000 грн.

за участі представників:
від позивача: Манжула Ю.А.
від відповідача: Білоконь І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрлада" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Сат" про стягнення 500000 грн. вартості пошкодженого під час перевезення вантажу в розмірі оголошеної цінності.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2026 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків. 
17.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив про відсутність порушень з його боку як на етапі транспортування, так і на момент фактичної видачі вантажу позивачу, у той час як відповідальність за неналежне пакування вантажу покладається виключно на вантажовідправника.
Протокольною ухвалою суду від 13.08.2026 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи, у зв`язку з недоведеністю відповідачем наявності сукупності визначених у статті 99 ГПК України умов для призначення судової експертизи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.01.2022 між позивачем (далі - Клієнт) та відповідачем (далі - Перевізник) укладено Договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 49016 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Перевізник зобов`язався доставляти автомобільним транспортом ввірений йому вантажовідправником вантаж до пункту призначення, в установленому Договором строк, видавати його уповноваженій особі - вантажоодержувачу, а також надавати комплекс інших замовлених послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів на території України, а Клієнт зобов`язався своєчасно сплачувати за перевезення вантажу встановлену плату, відповідно до умов Договору та на підставі наданих Перевізником рахунків за перевезення.
Згідно з пунктом 2.2 Договору вартість перевезення та інших послуг, що вказуються у ТТН та рахунках - фактурах встановлюються відповідно до тарифів, зазначених в затвердженому Перевізником Прайс-листі. 
Пунктом 1.3.3. Договору Сторони передбачили, що укладення Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом підтверджується подальшим укладенням між Сторонами товарно - транспортних накладних (далі - ТТН) у паперовій та/або електронній формі. 
Відповідно до пункту 2.3. Договору ТТН у паперовій формі видається за формою, встановленою Перевізником у 2 (двох) примірниках, один з яких залишається у Перевізника, інший - надається Вантажовідправнику. Вантажовідправник зобов`язаний засвідчити два примірника паперової ТТН своїм підписом. 
Пунктом 2.8. Договору передбачено, що Вантажовідправник, що передає вантаж для перевезення Перевізникові, повинен запакувати вантаж у відповідності до Правил упакування вантажів для перевезення Перевізника, затверджених Перевізником, та які розміщені на його офіційному сайті: http://www.sat.ua, а також Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні.
У пункті 2.9. Договору передбачено, що Перевізник має право не приймати до перевезення неналежно упаковані вантажі. 
Відповідальність Перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення, що засвідчується підписом уповноваженої особи Перевізника у ТТН, і діє до моменту фактичної видачі вантажу вантажоодержувачу, що підтверджується підписом вантажоодержувача у ТТН (пункт 2.10. Договору). 
Згідно з пунктом 3.6. Договору Клієнт (вантажоодержувач) має право, зокрема, при прийманні вантажу в пункті призначення - перевірити масу вантажу, кількість місць і стан вантажу у випадку прибуття вантажу з пошкодженими пломбами або упаковкою вантажовідправника (підпункт 3.6.2. Договору).
Пунктом 5.4. Договору визначено, що у разі втрати, пошкодження або нестачі вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником/ вантажоодержувачем, обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності оформлюються актом. 
Як передбачено пунктом 5.6. Договору, жодна із сторін не має право відмовитись від підписання акта. У разі незгоди зі змістом акта кожна із Сторін має право викласти в ньому свою думку і засвідчити її підписом. 
У пункті 6.1 Договору погоджено, що Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини (пункт 6.1.2.); у разі нестачі або повної втрати (пошкодження) вантажу переданого до перевезення з оголошеною цінністю, Перевізник несе відповідальність в розмірі оголошеної цінності, задекларованої Вантажовідправником у ТТН. У разі якщо Перевізником, за вимогою Клієнта, компенсовано останньому повну вартість, пошкодженого під час перевезення вантажу такий вантаж не підлягає поверненню Вантажовідправнику/видачі Вантажоодержувачеві та залишається в розпорядження Перевізника (пункт 6.1.3.).
Згідно з пунктом 6.1.8. Договору Перевізник не зобов`язаний здійснювати перевірку правильності упакування вантажів, які передаються йому для перевезення на їх відповідність вимогам Правил упакування вантажів для перевезення ТОВ «ТК «САТ», Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні та чинному законодавству України.
У подальшому, позивачем, як дилером, укладено дилерський договір від 31.01.2026 №13 із Товариством з обмеженою відповідальністю «Автуа», що з метою створення на території відповідальності дилера дилерського центру Fiat, Fiat Professional, Alfa Romeo, Dodge, Ram, з продажу автомобілів цих марок, передпродажної підготовки, післяпродажного та гарантійного обслуговування автомобілів, продажу та встановлення аксесуарів до автомобілів.
08.04.2026 між імпортером ТОВ «АВТУА» та ТОВ «ТД «Укрлада» складено та підписано товаросупровідні документи на поставлені від заводу-виробника Товари по замовленнях дилера, в числі яких є коробка передач, код УКТ ЗЕД 8708405098, каталожний номер 6001060093, ціна без ПДВ 509 510,22 грн., окрім цього ПДВ 101 902,04 грн., загальна вартість 611412,26 грн. згідно з рахунком-фактурою №СФТГ-00201 від 08.04.2026 та видатковою накладною №РНТ-001472 від 08.04.2026 року. 
10.04.2026 на підставі товарно-транспортної накладної № 994813221 ТОВ «АВТУА», як Вантажовідправником, передано перевізнику ТОВ «ТК «САТ» для транспортування на адресу ТОВ «ТД «Укрлада» (Вантажоодержувача) автоматичну коробку перемикання передач (АКПП), оголошеною цінністю 500 000,00 грн.; адреса завантаження: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140А; адреса розвантаження: м. Київ, вул. Велика Окружна дорога, 14. 
У товарно-транспортній накладній № 994813221 від 10.04.2026 (накладна на вантаж одержувача) зазначено, що вантаж не упакований відповідно до умов перевезення.
13.04.2026 відповідачем надано позивачем рахунок на оплату №009036435 від 13.04.2026 на загальну суму 20 357 грн., який оплачений позивачем згідно з платіжною інструкцією №40378 від 13.04.2026 року.
14.04.2026 представниками позивача та відповідача складено Акт пошкодження вантажу № 069000008, в якому зазначено, що клієнтом при доставці та розпакуванні вантажу виявлено пошкодження у вигляді продавленого дна та пошкодження блоку управління, який упирався в стінку дерев`яного боксу; внутрішнє кріплення відсутнє.
У зв`язку з цим, позивач звернувся 16.04.2026 до відповідача зі зверненням із проханням відшкодувати оголошену цінність пошкодженого вантажу за накладною № 994813221 від 10.04.2026 у розмірі 500 000 грн. 
У відповідь відповідач 17.04.2026 зазначив про проведення внутрішнього розслідування та запросив інформацію чи підлягає ремонту пошкоджена деталь та чи можна її повернути відповідачу в разі позитивного рішення по компенсації, на що позивач 21.04.2026 повідомив, що після отримання компенсації вартості вантажу пошкоджена деталь може бути передана перевізнику. 
28.04.2026 відповідач повідомив про відмову в компенсації оголошеної цінності вантажу, оскільки факт вини відповідача в пошкодженні вантажу не встановлено. Вантаж передано до перевезення у пакуванні відправника - закритому дерев`яному боксі, зовнішній стан пакування протягом усього маршруту залишався без видимих пошкоджень, що свідчить про відсутність зовнішнього механічного впливу. Виявлені пошкодження (продавленість нижньої частини та потертість бокової стінки) мають внутрішній характер.
Відтак, 30.04.2026 позивач відправив відповідачу досудову вимогу про компенсацію вартості пошкодженого вантажу, переданого до перевезення, в розмірі оголошеної цінності 500 000 грн., задекларованої у ТТН 994813221. 
У свою чергу, 13.05.2026 відповідач надав відмову на досудову вимогу про компенсацію вартості пошкодженого вантажу, разом із матеріалами фото та відеофіксації на підтвердження відсутності порушень з боку відповідача. Як вказано у відповіді, за результатами проведеного службового розслідування згідно акту пошкодженого вантажу № 069000008, порушень умов перевезення з боку перевізника не встановлено, на всьому шляху слідування вантажу порушень з боку підрозділів компанії не зафіксовано. Вантаж було надано вантажовідправником у власному пакуванні - закритий дерев`яний бокс. Під час транспортування та обробки вантажу ознак механічного впливу (ударів, падіння, зіткнень) не виявлено. Зовнішній стан пакування - без видимих пошкоджень. Виявлені дефекти (продавленість нижньої частини та потертість бокової стінки) зафіксовані всередині боксу, що свідчить про відсутність зовнішнього впливу з боку компанії. За результатами огляду вантажу та пакування встановлено відсутність ознак зовнішнього механічного впливу під час транспортування. При цьому характер виявлених пошкоджень свідчить про можливу невідповідність пакування властивостям та вазі вантажу, а саме: невідповідність розмірів боксу габаритам вантажу (двигун контактував зі стінками боксу, що підтверджується матеріалами з АП Київ 3); значна вага вантажу (109 кг), що могла спричинити продавлення нижньої частини пакування при недостатній жорсткості конструкції.
До матеріалів справи долучено також відповідний акт службового розслідування від 12.05.2026 по товарно-транспортній накладній (накладній на вантаж) № 994813221 від 10.04.2026, в якому зокрема зазначено, що під час приймання вантаж перебував у закритому заводському боксі, який використовувався як пакування для даного типу вантажу. На момент приймання бокс був повністю закритий, зафіксований та не мав видимих зовнішніх пошкоджень. В ході службового розслідування були проаналізовані наявні фото-, відеоматеріали та інформація щодо всіх етапів транспортування вантажу. За результатами перевірки також не встановлено фактів порушення в обробці вантажу або механічного впливу на пакування. Візуально бокс перебував у належному стані та не мав зовнішніх пошкоджень. Пошкодження були виявлені виключно після того, як вантажоодержувач дістав коробку передач із боксу та оглянув його. При цьому зовнішні стінки боксу не містять ознак механічних ударів, проколів, деформацій або інших пошкоджень, які могли б свідчити про зовнішній вплив під час перевезення чи обробки вантажу працівниками Компанії.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Відповідно до частини 1 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Згідно з частиною 2 статті 917 ЦК України відправник повинен пред`явити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці; вантаж має бути також замаркований відповідно до встановлених вимог.
Перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу (частина 3 статті 917 ЦК України).
У статті 920 ЦК України унормовано, що в разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
Згідно з частиною 1 статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.
Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (частина 2 статті 924 ЦК України).
Відповідно до статті 52 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник має право відмовитися від перевезення вантажу, якщо замовник подає до перевезень вантаж, не обумовлений договором про перевезення, пакування вантажу не відповідає встановленим законодавством вимогам, ушкоджена тара або нечітким є відтиск пломби тощо.
Відповідно до пункту 5.2. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, далі - Правила № 363, до упаковки ставляться такі вимоги: вид упаковки має відповідати особливостям вантажу; упаковка має забезпечувати повне збереження вантажу під час його транспортування з урахуванням вантажно-розвантажувальних робіт; упаковка має відповідати кліматичним умовам; упаковка має відповідати вимогам митного режиму; упаковка може виконувати рекламні цілі.
При виборі упаковки потрібно враховувати спосіб, відстань і тривалість транспортування, можливість перевантаження вантажу в дорозі, температурний режим і вологість під час транспортування, пору року (погодні умови), сумісність з іншими вантажами тощо (пункт 5.3 Правил № 363).
Згідно з пунктом 5.4. Правил № 363 характер упаковки повинен відповідати виду вантажу, вантажності автомобіля, профілю і стану дороги та іншим умовам.
У пунктах 8.16, 8.19, 8.20, 12.5. Правил № 363 встановлено, що ящики, бочки та інші штучні вантажі слід вантажити таким чином, щоб при різкому гальмуванні, рушанні та на крутих поворотах виключалася можливість зсуву, навалки на борти, потертості вантажу і тари; для цього між окремими місцями вантажу не дозволяється залишати проміжків або між ними треба вставляти дерев`яні прокладки та розпірки відповідної довжини та міцності. При вантаженні в один автомобіль важких і легких за масою вантажів важкі розміщують унизу, а легкі зверху. Вантажі розміщують так, щоб вага вантажу рівномірно розподілялася між автомобілем і причепом. Водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню. Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху. 
У пункті 2.1 Правил упакування вантажів для перевезення ТОВ «ТК «САТ», затверджених Перевізником 23.11.2018 року, та які розміщені на його офіційному сайті за посиланням: https://www.sat.ua/wp-content/uploads/2023/09/pravyla-upakuvannya-vantazhiv-dlya-perevezennya-sat.pdf, (далі - Правила ТОВ «ТК «САТ») вказано, що вид упаковки має відповідати особливостям вантажу; упаковка має забезпечувати повне збереження вантажу під час його транспортування з урахуванням вантажно-розвантажувальних робіт; упаковка має відповідати кліматичним умовам; упаковка може виконувати рекламні цілі.
При виборі упаковки потрібно враховувати, зокрема, відстань, тривалість транспортування, можливість перевантаження вантажу в дорозі, температурний режим і вологість під час транспортування, пору року (погодні умови), сумісність з іншими вантажами. Характер упаковки повинен відповідати виду вантажу, вантажності автомобіля, профілю і стану дороги. Вантаж повинен бути упакований Вантажовідправником згідно вимог Перевізника навіть у випадку, якщо вантаж наданий до перевезення в упаковці заводу виробника і відповідає ДСТУ чи ТУ виробника (пункти 2.2, 2.3 Правил ТОВ «ТК «САТ»).
За змістом пункту 3.3. Правил ТОВ «ТК «САТ» у випадку відсутності упаковки чи застосування Вантажовідправником упаковки, що не відповідає властивостям вантажу, встановленим вимогам Перевізника, останній не несе відповідальність за пошкодження (бій, поломка, деформація, протікання) вантажу наданого Вантажовідправником. 
Відповідно до пункту 3.6. Правил ТОВ «ТК «САТ» при відсутності упаковки та невідповідності упаковки перерахованим вище вимогам, Перевізником у ТТН робиться відповідна відмітка.
У пункті 5.11. Правил ТОВ «ТК «САТ» зазначено особливості упакування окремих видів вантажів, зокрема, автомобільне скло, металеві запчастини до автомобілів (бампери, двері тощо) повинні бути упаковані у багатооборотні контейнери чи дерев`яні ящики з ребрами жорсткості, перекладені будь-яким ущільнювачем, з відповідним маркуванням. Пластикові автозапчастини повинні бути упаковані у суцільний ящик з жорсткого гофрокартону з ребрами жорсткості, перекладені будь-яким ущільнювачем, з відповідним маркуванням.
Так, у копії товарно-транспортної накладній (накладна на вантаж одержувача) № 994813221 від 10.04.2026 (надана позивачем до позовної заяви та відповідачем до відзиву на позовну) зазначено, що вантаж не упакований відповідно до умов перевезення. Також, у матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна № 994813221 від 10.04.2026 (надана позивачем до відповіді на відзив), що заповнена від руки та не містить відповідного застереження.
Судом прийняті до уваги доводи позивача про те, що відповідне пакування вантажу здійснено заводом-виробником, про що також зазначено в Акті службового розслідування комісії ТОВ «ТК «САТ» від 12.05.2026 при описі переданого на відправлення вантажу.
Проте, згідно з пунктом 6.1.8. Договору № 49016 Перевізник не зобов`язаний здійснювати перевірку правильності упакування вантажів, які передаються йому для перевезення на їх відповідність вимогам Правил упакування вантажів для перевезення ТОВ «ТК «САТ», Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні та чинному законодавству України.
Також, у пунктах 2.1-2.3 Правил ТОВ «ТК «САТ», необхідність дотримання яких указана в пункті 2.8. Договору № 49016, вказано, що вид упаковки має відповідати особливостям вантажу та забезпечувати повне збереження вантажу під час його транспортування, у тому числі вантаж повинен бути упакований Вантажовідправником згідно вимог Перевізника навіть у випадку, якщо вантаж наданий до перевезення в упаковці заводу виробника і відповідає ДСТУ чи ТУ виробника. 
Виходячи з умов пункту 5.11. Правил ТОВ «ТК «САТ», металеві запчастини до автомобілів (бампери, двері тощо) повинні бути упаковані у багатооборотні контейнери чи дерев`яні ящики з ребрами жорсткості, перекладені будь-яким ущільнювачем, з відповідним маркуванням.
Обставини щодо передачі відповідачу вантажовідправником вантажу для перевезення у власному пакуванні в закритому дерев`яному боксі позивачем належними доказами під час розгляду справи не спростовані.
Так, матеріали справи не містять доказів того, що пакування вантажу при передачі для перевезення відповідало зазначеним вище умовам Правил ТОВ «ТК «САТ», незалежно від факту пакування цього вантажу заводом-виробником, що не є гарантією збереження вантажу під час транспортування.
Відтак, за умови відсутності доказів дотримання вантажовідправником при передачі вантажу для перевезення Правил ТОВ «ТК «САТ» щодо належного пакування відповідного виду вантажу, обставини щодо подальшого дотримання перевізником Правил № 363 при перевезенні цього вантажу, зокрема, правильного розміщення вантажу, встановлення розпірок тощо, не має в даному випадку вирішального значення. 
За умовами пункту 3.3 Правил ТОВ «ТК «САТ» у випадку відсутності упаковки чи застосування Вантажовідправником упаковки, що не відповідає властивостям вантажу, встановленим вимогам Перевізника, останній не несе відповідальність за пошкодження (бій, поломка, деформація, протікання) вантажу наданого Вантажовідправником.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Протиправна поведінка є різновидом правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки людини нормою права.
На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач мав довести, що його (відповідача) поведінка була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.
Проте, виходячи з установлених судом обставин, позивачем не доведено протиправність поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними позивачу збитками.
За наведених обставин, у зв`язку з недоведеністю позивачем наявності в діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, суд дійшов висновку в задоволенні позову про стягнення збитків із відповідача відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на позивача.
Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрлада" відмовити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повне судове рішення складено: 20.08.2026 року.

Суддя К.В. Полякова