Справа № 462/2920/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року м.Львів
Залізничний районний суду м. Львова у складі головуючого судді Гедз Б.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник позивача Анохіна О.О. звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» 149 981,56 грн заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 02.11.2020 кредитний договір № 2001723832901, за яким позичальнику видано кредит в сумі 30 000 грн; 15.09.2023 кредитний договір № 1012856444, за яким позичальнику видано кредит в сумі 40 000 грн; 24.11.2023 кредитний договір № 1013540638, за яким позичальнику видано кредит в сумі 40 000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 05.01.2026 склала: по кредитному договору від 02.11.2020 № 2001723832901 - 51906,58 грн, з яких: 30844,15 грн заборгованість за кредитом; 21062,43 грн заборгованість за процентами; по кредитному договору від 15.09.2023 № 1012856444 - 45807,69 грн, з яких: 26667,52 грн заборгованість за кредитом; 4,17 грн заборгованість за процентами; 19136 грн заборгованість за комісією; по кредитному договору від 24.11.2023 № 1013540638 - 52267,29, з яких: 30000,72 - заборгованість за кредитом; 4,83 грн заборгованість за процентами; 22261,74 заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 05.01.2026 склала 149 981,56 грн. Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. За наведеного, просить позов задовольнити.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.04.2026 позовну заяву залишено без руху і роз?яснено, які недоліки слід усунути. 15.04.2026 за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої надане підтвердження сплати судового збору.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.04.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд вказаної справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідачів: АДРЕСА_1 скеровувалась рекомендованою поштовою кореспонденцією ухвала про відкриття провадження у справі, в якій відповідачу роз`яснено право, порядок та строк подання відзиву на позовну заяву, однак як вбачається із конверта, яким скеровувалась судова кореспонденція, такий повернуто на адресу суду неврученим адресату із зазначенням причин невручення, згідно довідки АТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до п. 31, 32 рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2021 у справі «Сидоренко Світлана Василівна проти України», заява № 73193, хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, ст. 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів.
З наведеного вище випливає, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією. 
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.
У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 02.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до АТ «ПУМБ» із заявою № 2001723832901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої просила видати їй картку № НОМЕР_1 з кредитним лімітом 3000,00 грн, строком на 12 місяців, стандартною процентною ставкою 47,88%. Орієнтовна загальна вартість кредиту 12577,58 грн(арк.17).
Окрім цього, 15.09.2023 ОСОБА_1 звернулась до АТ «ПУМБ» із заявою № 1012856444 на приєднання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої їй надано споживчий кредит на наступних умовах: сума 40 000 грн на загальні споживчі цілі, строк 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, розмір процентної ставки 0,01% (арк. 18).
Також 24.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до АТ «ПУМБ» із заявою №1013540638 на приєднання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої їй надано споживчий кредит на наступних умовах: сума 40 000 грн на загальні споживчі цілі, строк 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, розмір процентної ставки 0,01% (арк. 21)
Зі змісту вказаних заяв вбачається, що підписанням даних заяв ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний, всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 15.03.2021), передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору.
Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти.
Згідно з п. 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.
Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, видав відповідачу кредитну картку, якою він користувався, що підтверджується наявними в матеріалах виписками по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 (арк. 36- зв.арк. 47).
У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитними договорами, позивач направляв на адресу позичальника письмову вимогу (повідомлення) від 06.01.2026 про погашення заборгованості в загальному розмірі 149 981,56 грн протягом 30 днів з моменту отримання даного листа (арк.25).
Як встановлено судом, та не спростовано відповідачем, вимоги банку по сьогодні є невиконаними.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, з боку відповідача має місце порушення умов укладених кредитних договорів, а саме: по кредитному договору від 02.11.2020 № 2001723832901 - 51906,58 грн, з яких: 30844,15 грн заборгованість за кредитом; 21062,43 грн заборгованість за процентами; по кредитному договору від 15.09.2023 № 1012856444 - 45807,69 грн, з яких: 26667,52 грн заборгованість за кредитом; 4,17 грн заборгованість за процентами; 19136 грн заборгованість за комісією; по кредитному договору від 24.11.2023 № 1013540638 - 52267,29, з яких: 30000,72 - заборгованість за кредитом; 4,83 грн заборгованість за процентами; 22261,74 заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 05.01.2026 склала 149 981,56 грн (арк. 29 - зворот. 35)
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договорів, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість по кредитному договору від 02.11.2020 № 2001723832901 - 51906,58 грн, з яких: 30844,15 грн заборгованість за кредитом; 21062,43 грн заборгованість за процентами; по кредитному договору від 15.09.2023 № 1012856444 - 26671,69 грн, з яких: 26667,52 грн заборгованість за кредитом; 4,17 грн заборгованість за процентами; по кредитному договору від 24.11.2023 № 1013540638 - 30005,55, з яких: 30000,72 - заборгованість за кредитом; 4,83 грн заборгованість за процентами. Загальна сума заборгованості по вищевказаними кредитними договорами станом на 05.01.2026 склала 108 583,82 грн
Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісіями за обслуговування кредиту у розмірі 41 397,74 грн, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з абз. 3 ч. 4 ст . 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.
Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зроблено висновок про те, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (чинних на момент укладення Договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що нарахування заборгованості за комісіями за обслуговування є необґрунтованими, враховуючи вищевикладені норми, а також той факт, що супроводження кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а отже в цій частині вимоги слід відмовити.
Згідно з вимогами ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Беручи до уваги, що позовні вимоги задоволенні частково, а саме з відповідача слід стягнути 108 583,82 грн, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1927,52 грн, в іншій частині витрати слід віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 141, 263-265, 274-275, 279, 354-355 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість у розмірі 108 583 (сто вісім тисяч п?ятсот вісімдесят три) грн 82 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» 1927,52 грн судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», ЄДРПОУ 14282829, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07.07.2026.

Суддя  (підпис)        Б.М.Гедз
З оригіналом згідно. Оригінал рішення у справі № 462/2920/26.
Суддя           Б.М.Гедз