СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2026 року Справа № 480/2385/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/2385/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,м. Хмельницький,29000), в якій просить:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №184250014479 від 27.03.2026, про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із недосягненням пенсійного віку - та скасувати його;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (список №1), у відповідності до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 17.03.2026, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.03.2026 досягла 45-річного віку. 18.03.2026 вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
За принципом екстериторіальності заяву позивачки розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке рішенням від 27.03.2026 №184250014479 відмовило у призначенні пенсії, пославшись на недосягнення позивачкою 50-річного віку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивачка вважає таку відмову протиправною та зазначає, що працювала на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 до 01.04.2015, а тому до неї підлягає застосуванню пункт «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до внесення змін Законом №213-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, яким для відповідної категорії жінок передбачено пенсійний вік 45 років.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету відповідача 16.04.2026. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 їй виповнилося 45 років, а 18.03.2026 вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
За принципом екстериторіальності заяву та додані документи розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке рішенням від 27.03.2026 №184250014479 відмовило позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що вік заявниці на дату звернення становив 45 років. Пенсійним органом визначено страховий стаж позивачки тривалістю 22 роки 8 місяців 15 днів, страховий стаж з урахуванням пільгового стажу за Списком №1 - 34 роки 8 місяців 15 днів, а пільговий стаж за Списком №1 - 12 років 5 місяців 21 день.
В оскаржуваному рішенні також зазначено, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 02.09.1996 по 05.07.1999 у зв`язку з необхідністю надання уточнюючої довідки навчального закладу, а до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано період роботи з 08.09.2008 по 30.06.2010 за довідкою ТОВ «Шосткинський завод «Імпульс» від 17.03.2026 №110 у зв`язку з відсутністю переліку атестованих посад до наказу про результати атестації робочих місць від 10.07.2006 №348.
Разом з тим навіть без урахування зазначених періодів відповідачем встановлено страховий стаж позивачки понад 15 років та пільговий стаж за Списком №1 понад 7 років 6 місяців. Отже, спір щодо незарахованих періодів не перешкоджає вирішенню питання про наявність у позивачки права на пенсію за пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII. Окремої позовної вимоги про зарахування зазначених періодів до страхового чи пільгового стажу позивачка не заявляла, тому правомірність їх неврахування не є самостійним предметом судового розгляду у цій справі.
Наданою ТОВ «Шосткинський завод «Імпульс» довідкою від 17.03.2026 №110 та іншими матеріалами справи підтверджується робота позивачки на роботах за Списком №1, у тому числі у періоди до 01.04.2015. Таким чином, позивачка належить до кола осіб, на яких поширюється правове регулювання, відновлене Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які досягли встановленого законом пенсійного віку та мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Законом України від 02.03.2015 №213-VIII, який набрав чинності 01.04.2015, віковий ценз для жінок, зайнятих на роботах за Списком №1, було збільшено до 50 років.
У подальшому Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII Закон №1058-IV доповнено статтею 114. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 призначається жінкам після досягнення 50 років за наявності страхового стажу не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема положення статті 13 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Пунктом 3 резолютивної частини цього Рішення визначено, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у зазначеній нормі.
Отже, з 23.01.2020 одночасно існують два законодавчі приписи, які по-різному визначають віковий ценз для жінок, зайнятих на роботах за Списком №1: 45 років за пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII у редакції до 01.04.2015 та 50 років за пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформулювала висновок, за яким у разі неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, найбільш сприятливий для особи. Такий самий підхід щодо пенсій на пільгових умовах викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 та Верховним Судом у постанові від 29.09.2022 у справі №320/4339/20.
З урахуванням статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», висновків Європейського суду з прав людини у справах «Щокін проти України» та «Серков проти України» у випадку конкуренції норм однакової юридичної сили, які допускають різне тлумачення права особи на соціальну виплату, має застосовуватися найбільш сприятливий для особи підхід.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачка працювала на роботах за Списком №1 до 01.04.2015. Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт «а» статті 13 Закону №1788-XII у редакції до змін, внесених Законом №213-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020. Відтак необхідний для позивачки пенсійний вік становить 45 років.
На дату звернення 18.03.2026 позивачці було 45 років. Її страховий стаж, визначений самим відповідачем, становив 22 роки 8 місяців 15 днів, що перевищує необхідні 15 років, а пільговий стаж за Списком №1 - 12 років 5 місяців 21 день, що перевищує необхідні 7 років 6 місяців. Таким чином, на дату звернення позивачка виконала всі умови, передбачені пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII.
За таких обставин посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на необхідність досягнення позивачкою 50-річного віку суперечить правовому регулюванню спірних правовідносин з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 та не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.
Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.03.2026 №184250014479 прийняте без урахування більш сприятливого для позивачки правового регулювання, не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та підлягає визнанню протиправним і скасуванню.
Щодо способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує його вирішити питання з урахуванням правової оцінки суду. Водночас за умови виконання всіх визначених законом вимог і відсутності дискреції суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача.
У цій справі пенсійним органом уже визначено страховий та пільговий стаж позивачки у розмірах, достатніх для призначення пенсії за пунктом «а» статті 13 Закону №1788-XII. Єдиною юридичною перешкодою для призначення пенсії, яка має значення для вирішення заявлених позовних вимог, було застосування відповідачем 50-річного вікового критерію. Після надання судом правової оцінки інших перешкод для призначення пенсії матеріали справи не містять. Тому належним та ефективним способом захисту є безпосереднє зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення такого віку.
Позивачці виповнилося 45 років 16.03.2026, а із заявою про призначення пенсії вона звернулася 18.03.2026, тобто в межах тримісячного строку. Отже, пенсія підлягає призначенню з 17.03.2026 - з дня, що настає за днем досягнення позивачкою 45-річного віку.
Вимога про окреме зобов`язання провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії на цьому етапі є похідною від рішення про її призначення. Оскільки питання фактичного нарахування конкретного розміру та виплати пенсії відповідачем ще не вирішувалося, у цій частині позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах щодо протиправності рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Встановлені судом обставини свідчать, що відповідач не довів правомірності відмови у призначенні позивачці пенсії із застосуванням 50-річного вікового цензу.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, понесені нею судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
З наданої квитанції від 03.04.2026 вбачається, що позивачкою на рахунок судового збору сплачено 1331,50 грн. Оскільки спірне рішення прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, зазначена сума підлягає стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань цього відповідача. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.03.2026 №184250014479 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 17.03.2026 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020. 
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, 29000, код ЄДРПОУ 21318350) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.М. Кунець