Справа № 523/25336/25
Провадження №2/523/564/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2026 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі 
головуючого судді Сувертак І.В.
при секретарі Мельніченко Г. О.
розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дітей,
за участі представника позивача – адвоката Танцюри О. А. представника відповідача – адвоката Швець К. О., 
Установив:
Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі: на утримання Давида 32200 гривень, на утримання ОСОБА_5 гривень щомісячно до досягнення повноліття спільними дітьми. 
Свої вимоги мотивує тим, що 04 липня 2015 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_2 , про що зроблений 04.07.2015 року актовий запис №1282, та видано свідоцтво про одруження Серія НОМЕР_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.
У шлюбі у сторін народились двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 .
На даний час стосунки між позивачем та відповідачем розладились, позивачка подала заяву про розірвання щлюбу, відповідно вікрито провадження з розгляду заяви про розірвання шлюбу № 523/21376/25.
Позивач та відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дітей.
Як вказує позивачка, в шлюбі відповідач взяв на себе матеріальне забезпечення родини, позивачка займалась веденням господарства сім`ї. У 2013 році позивачка закінчила Одеський національний медичний університет, отримала диплом за спеціальністю «Лікувальна справа» та здобула кваліфікацію лікаря. До народження першої дитини, у 2015–2016 роках, вона працювала за фахом. Після народження сина, позивачка залишила професійну діяльність, присвятив час родині.
Старший син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав порушення мовленнєвого розвитку та синдром дефіциту уваги, що вимагало корекції, регулярних відвідувань психолога та логопеда-дефектолога. Позивачка безпосередньо займалась доглядом за дітьми і домашнім господарством, відповідач матеріально забезпечував сім`ю, за згодою подружжя.
На даний час сторони не підтримують подружні стосунки біля одного року, зараз триває розірвання шлюбу в судовому порядку. Позивачка зазначає, що відповідач припинив утримувати її та дітей, тому вона вимушена відновити свою професійну діяльність. Вони виїхали всією сім`єю в березні 2022 року в Республіку Молоду в місто Кишинів з метою забезпечення їхньої безпеки та належних умов проживання, де проживає і зараз позивачка з дітьми.
Позивачка звернулась до суду 26 листопада 2026 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі: на утримання Давида 32200 гривень, на утримання ОСОБА_4 28200 гривень щомісячно до досягнення повноліття спільними дітьми, до досягнення ними повноліття.
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 28 листопада 2025 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 14,15).
19 грудня 2025 року представником відповідача – адвокатом Швець К. О. надано відзив на позовну заяву. (а.с. 95-106).
В своєму відзиві відповідач заперечує проти того, що він не допомагає дітям, оскільки він купує дітям одяг, гаджети та інше необхідне їм майно, які потребують діти, а також залишив дружині 10000,00 доларів США на перший час для утримання їх спільних дітей. Вказане підтверджується копією розписки та квитанцією з сертифікатом характеристики планшету, що додається до матеріалів справи.
Крім того, після припинення шлюбних відносин усі грошові кошти та сімейні заощадження ОСОБА_9 залишив колишній дружині з дітьми.
Трудовий контракт, наданий позивачкою закінчив свою дію в серпні 2025 року. Наразі Відповідач не працює та не є працевлаштованим, у зв`язку з поганим станом здоров`я. Вказаний позивачкою дохід відповідача мав тимчасовий характер. Відповідач не працював усі 12 місяців на рік, його дохід є непостійним і на отримані кошти сім`я проживала протягом усього періоду часу коли відповідач доходу не мав. Вказане підтверджується виписками, наданими позивачкою. Отже, твердження позивачки щодо стабільного щомісячного доходу не відповідає дійсності.
Наразі ОСОБА_2 має захворювання щитоподібної залози та здійснює регулярне лікування, починаючи з 2017 року. У зв`язку із загостренням своєї хвороби відповідач на даний час не працює та здійснює лікування, що потребує хірургічного втручання.
Крім того, відповідач вважає, що позивачкою завищено розрахунок розміру аліментних зобов`язань, не доведено відповідними доказами реальні фактичні витрати на дітей у вказаному позивачкою розмірі аліментів, заявленому до стягнення з відповідача щомісячно. Аліменти повинні використовуватись виключно для задоволення потреб дітей, їх гармонійного фізичного та духовного розвитку та не можуть слугувати для безпідставного збагачення отримувача аліментів.
Разом з тим, відповідач зазначає, що він готовий сплачувати аліменти у розмірі 10000,00 гривень щомісячно на кожну дитину.
Представником позивача – адвокатом Танцюра О. А. 12 січня 2026 року надано відповідь на відзив. (а.с. 40-46).
Позивачка заперечувала проти наведеного в відзиві, вважає вислови відповідача безпідставними, необґрунтованими. 
Заперечуючи розрахунок витрат на дітей, відповідач не навів жодного обґрунтування, з яких саме підстав він дійшов висновку про їх завищеність.
При цьому, позивачка вважає, що розмір аліментів, заявлений у позовній заяві, є обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним потребам дітей, а також майновому стану та платоспроможності відповідача.
Представник позивача – адвокат Танцюра О. А. в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в позові та відповіді на відзив. 
Представник відповідача – адвокат Швець К. О. в судовому засіданні просила врахувати правову позицію сторони відповідача, котра викладена в відзиві на позовну заяву. Також зазначила, що відповідач має можливість утримати дітей та виплачувати їм аліменти у розмірі по 10000,00 гривень щомісяця. Відповідач ОСОБА_2 сплачує кожного місяця по 20000,00 гривень аліментів на двох дітей, по 10000,00 грн. на кожну дитину в добровільному порядку.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , в режимі відеозв`язку, наполягала на задоволенні позову. Пояснив, що проживання у Молодові потребує великих фінансових затрат, які повинен забезпечити батько дітей. Позивачка підтвердила той факт, що вона отримує 20000,00 грн. на утримання двох дітей від відповідача з грудня 2025 року.
В режимі відео зв`язку відповідач ОСОБА_2 пояснив суду, що з 2025 року подружжя розірвало свої родині стосунки, відповідач став проживати окремо від дружини та дітей. Грошові кошти в розмірі 10 000,00 доларів США залишились у позивачці та інші родині заощадження і автомобіль , якими розпоряджується позивачка на свій розсуд. Дітям він добровільно сплачує аліменти по 10000,00 грн. на кожну дитину , згоден і в подальшому сплачувати зазначену суму. Діти забезпеченні всім необхідним. На даний час , приблизно біля одного року він вимушено не працює, проходить лікування . Крім вказаної суми грошей він купує дітям інші необхідні речі.
З`ясував обставини справи, вислухав пояснення позивачки, представника позивача та відповідача і представника відповідача, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Суд встановив, що сторони знаходяться в зареєстрованому 04 липня 2015 року шлюбі, актовий запис №1282, свідоцтво про одруження Серія НОМЕР_1 видано відділом ДРАЦС у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. В шлюбі народились двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 .
Шлюб між сторонами розірвано рішенням Пересипського районного суду м.Одеси від 21.11.2025р.за позовом ОСОБА_1 справа № 523/21376/25.
Позивач та відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати в добровільному порядку на утримання дітей.
Перебуваючи в шлюбі відповідач працював моряком за контрактом на суднах закордонного плавання , до народження старшого сина у 2016 році позивачка працювала лікарем, закінчив у 2013 році Одеський національний медичний університет, отримав у 2013 році диплом за спеціальністю «Лікувальна справа». Після народження сина ОСОБА_4 , 2016р.народження позивачка не працювала, займалась веденням господарства сім`ї.
З 2022 року родина проживає в місті Кішенів Республіка Молдова, в осені 2025р. сторони припинили шлюбні стосунки та стали жити окремо. За період шлюбу утриманням сім`ї займався відповідач. Після розірвання стосунків між подружжям, відповідач добровільно залишив у користуванні позивачкою спільне майно сторін : 10 000,00 доларів США та автомобіль Hyndai Tucson,2023 р., НОМЕР_5 , для забезпечення комфортного життя їхнім спільним дітям. Інше спільне майно є предметом розгляду цивільної справи №496/6949/25 Біляївського районного суду Одеської області. 
Позивачка навчається у навчально-науковому інституті післядипломної освіти та до університетської підготовки Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» , проходить курс з фаху «хірургічна дерматологія» з 02.03.2026р. по 08.01.2027р.
З серпня 2025року по теперішній час відповідач не працює на суднах закордонного плавання через загострення хвороби щитоподібної залози, на яку він хворіє з 2017 р., проходить відповідне лікування. З грудня 2025 року в добровільному порядку надає грошову допомогу дітям у сумі 20000,00 грн. на двох. 
Розмір аліментних зобов`язань, що стягується на утримання дітей з батька чи мати повинен відповідати реаліям життя, є регулярним платежем за для задоволення основних потреб дитини, не може перевищувати межи можливостей особи-платника. Обов`язок утримання дітей покладено на обох батьків. Позивачка підтвердила в судовому засіданні, що відповідач добровільно залишив їй в користування 10000,00 доларів США і автомобіль Hyndai Tucson,2023 р. НОМЕР_5 . Посилання відповідачки про те, що відповідач досі працює моряком не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, у тому числі в оглянутій ,в оригіналі, Послужній книжці моряка на ім`я відповідача, де останнє заповнення сторінка 34-35 дата заповнення 02.12.2025р., далі сторінки не заповненні, даний оригінал Послужна книжка моряка знаходиться у позивачки, для огляду представлено адвокатом Танцюрою О.А.
Правилами ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. 
Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.
Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 26 листопада 2025 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 26 листопада 2025 року.
Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. 
У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Крім того, частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Як вбачається із вказаних норм закону спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором позивача, на утримання дитини, з якою вказана особа проживає.
Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
При визначенні розміру аліментів суд ураховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України).
Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Однак, визначений позивачкою розмір аліментів фактично покладає основний фінансовий тягар забезпечення потреб дітей на батька, що суперечить принципу рівності батьків у виконанні обов`язку щодо утримання дітей та не забезпечує балансу інтересів сторін.
При цьому , заявлені позивачкою вимоги та їх підстави фактично є додатковими витратами на дітей, а ні аліментами щодо задоволення основних потреб дітей. Необхідність в будь-яких додаткових витратах узгоджується між батьком і матір`ю, таке рішення щодо додаткових витрат приймається батьками разом, а у разі незгоди викладається окремою позовною вимогою.
Враховуючи матеріальний стан сторін, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання їх синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти у розмірі по 12000,00 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття.
Також, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, оскільки позивачка звільнялась від їх сплати при подачі позову.
Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 сімейного Кодексу України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дітей – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 12000 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , до повноліття дитини – до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно, починаючи з 26 листопада 2025 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 12000 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , до повноліття дитини – до ІНФОРМАЦІЯ_8 включно, починаючи з 26 листопада 2025 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 , судовий збір в дохід держави в сумі 1211 гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складено та підписано 08 липня 2026 року.

Суддя