Справа № 386/1388/26 
Провадження № 2/386/761/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року селище Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Гут Ю. О.
за участю секретаря судового засідання Корніцької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Голованівськ Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Представник позивача ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду з позовною заявою  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом направлення 29.07.2026 позовної заяви через підсистему "Електронний суд" в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка надійшла до суду 29.07.2026.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами 03.01.2026 в електронній формі укладено кредитний договір №03.01.2026-100000150 за умовами якого, позикодавець надав відповідачці кредит в розмірі 26000 грн. Вказує, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 86500 грн, з яких 25000 грн заборгованість за тілом кредиту, 43300 грн - за відсотками, 5200 грн – за комісією за надання кредиту та 13000 грн – за процентами річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), чим порушуються права та інтереси позивача. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 86500 грн, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,4 грн, витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви листом з описом вкладення у розмірі 127,38 грн та понесені витрати на оплату правничої допомоги, на підтвердження яких, докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Ухвалою суду від 30.07.2026 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті.
В судове засідання представник ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність.
04.08.2026 відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву в якому просила врахувати її тяжке матеріальне та фізичне становище, зменшити розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій, пені та відсотків та надати розстрочку на повернення кредиту. Просила прийняти відзив до розгляду та розглянути справу без її участі. 
01.09.2026 представником позивача подано відповідь на відзив, зазначаючи наступне. Щодо формули денної процентної ставки: відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Тобто, положення паспорту споживчого кредиту стосовно формули обрахування денної процентної ставки, застосовуючи загальні витрати за споживчим кредитом, були додані у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування» мають інформаційно-орієнтовний характер та обраховуються на припущені належного виконання зобов`язання позичальником. 
Щодо процентів за кредитним договором: згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, загальні витрати за споживчим є спів мірними враховуючи строк кредитування. Жодних нарахувань поза межами строку кредитування, зокрема, у порядку, передбаченому ст..625 ЦК України, позивачем не здійснювалось, а позовні вимоги не заявлялись.
Щодо комісії пояснив, що комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу. Своїм підписом на договорі відповідачка також підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісії та неустойки у разі їх наявності, розуміє та зобов`язується їх виконувати. За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідачу. 
Позовні вимоги просить задовольнити, розгляд справи здійснювати без участі представника позивача. 
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 03.01.2026 укладено Кредитний договір (оферти) № 03.01.2026-100000150, за допомогою системи BankID Національного банку. Відповідач електронним цифровим підписом (електронний підпис одноразовим ідентифікатором) підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтвердила укладення кредитного договору та отримала на свій рахунок кошти у розмірі 26000 грн., строком на 181 днів з дати його надання, а отже акцептовано умови Договору, що не заперечує відповідач, тому доказуванню не підлягає.
Своїм підписом на договорі відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісії та неустойки у разі їх наявності , розуміє та зобов`язується їх виконувати.
Відповідно до умов договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору.
Відповідно до умов кредитного договору № 03.01.2026-100000150 від 03.01.2026 Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту – 03.01.2026; Сума Кредиту: 26000 грн. 00 коп. Строк, на який надається Кредит - 181 днів з дати його надання.; Дата повернення (виплати) кредиту – 02.07.2026; Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору передбачена. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом. Денна процентна ставка 0,88%. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 20% від суми кредиту, що складає 5200 грн. 
Згідно п. 3.1. Договору За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісії. Відповідно до п. 4.1. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4483-82XX-XXXX-3744.
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору, а саме через свого партнера ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті НОМЕР_1 , у розмірі 26000 грн., що підтверджується листом ТОВ «УПР» від 18.04.2026 про перерахування суми кредиту .
Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 2700 грн. від 02.02.2026 та 1000 грн. від 18.03.2026, при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості, що є підтвердженням існування такого боргу. Такий висновок вказано в рішенні Верховного Суду по справі № 916/2403/18 від 10.09.2019 зазначено, щодо дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку можуть належати визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 24.07.2026 відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість у розмірі 86500 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 25000 грн., по процентам в розмірі 43300 грн., комісії - 5200,00 грн., та залишку відсотків за ст.. 625 ЦК України - 13 000,00 грн.
Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 13000 грн за період з 03.02.2026 по 13.03.2026 є безпідставними, оскільки в силу вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, з цього дня в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та на час нарахування відсотків діяв та діє на час розгляду справи згідно Указу Президента від 13.07.2026 №596/2026, затвердженого Законом України від 25.07.2026 №4928-IX.
Твердження позивача про можливість нарахування сум на підставі ст. 625 ЦК України у зв`язку з внесенням відповідних змін до Закону України "Про споживче кредитування", є безпідставними, оскільки п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено заборону банкам нараховувати суми за ст. 625 ЦК України у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, у тому числі за кредитним договором. Відсутність таких застережень у спеціальному Законі, не суперечить нормам ЦК України.
Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 25000 грн, по комісії в розмірі 5200 грн та по відсоткам за користування кредитом в розмірі 43300 грн, а всього - заборгованість в розмірі 73500 грн.
Розглядаючи заявлене у відзиві прохання відповідачки про розстрочення виплати кредиту, судом зазначається наступне – згідно ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно ч.3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Від так, відповідач не позбавлений права на звернення до суду з заявою про розстрочку виконання рішення.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Як вбачається з наданої позивачем платіжної інструкції №СЦ00128656 від 27.07.2026 та виписки про зарахування судового збору, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2662,4 грн, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачкою підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 2262,27 грн (розмір задоволених позовних вимог поділено на розмір заявлених позовних вимог та помножено на розмір сплаченого судового збору: 73500грн/86500грн*2662,4грн). При цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №36 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».
Підстав для звільнення відповідачки від сплати судового збору судом не встановлено.
Також на відповідачку слід покласти понесені позивачем на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України витрати, пов`язані з направленням відповідачці копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів, що підтверджується копією квитанції Поштової служби «Е-Пост» №2173592 від 24.07.2026, в розмірі пропорційному до розміру задоволених вимог, а саме: в розмірі 108,24 грн (розмір задоволених позовних вимог поділено на розмір заявлених позовних вимог та помножено на розмір витрат: 73500грн/86500грн *127,38грн).
Позивач в позовній заяві вказав про те, що надасть докази витрат, що понесені (або будуть понесені) позивачем на оплату правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а тому питання про стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат, понесених останнім за отримання правової допомоги, у зв`язку з поданою заявою, підлягають вирішенню в порядку ч. 8 ст. 141, ч. 3 ст. 270 ЦПК України протягом десяти днів з дня ухвалення рішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження).
Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 76-89, 137, 141-142, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" заборгованість за кредитним договором №03.01.2026-100000150 від 03.01.2026 в розмірі 73500 (сімдесят три тисячі п`ятсот) грн., понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2262 (дві тисячі двісті шістдесят дві) грн 27 коп. та витрати, пов`язані з направленням відповідачці копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів в розмірі 108 (сто вісім) грн 24 коп.
В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 13000 грн - відмовити.
Іншу частину судового збору в розмірі 400,13 грн та витрат, пов`язаних з направленням відповідачці копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів в розмірі 19,14 грн покласти на позивача.
Заяву позивача про судові витрати розглянути протягом десяти днів з дня ухвалення рішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження).
Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Місцезнаходження позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр": вул. Саксаганського, буд. №133-А, м. Київ, поштовий індекс 01032, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 37356833.
Місце проживання відповідачки ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гут Ю. О.