Справа № 523/17952/26
Провадження №1-кп/523/1889/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 вересня 2026 року м.Одеса
Пересипський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12026164490000094 від 06.04.2026 року, за обвинуваченням: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, зі середньою освітою; неодруженого та офіційно не працевлаштованого; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На адресу Пересипського районного суду м.Одеси з Одеського апеляційного суду після визначення підсудності одночасно із означеним вище обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, також для розгляду надійшли матеріали кримінального провадження та відповідна заява сторони захисту.
Приписи ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. 
Вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду обвинувальний акт й додані до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.
Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 06.04.2026 року приблизно о 09:00 годин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, проходячи по вул.Промисловій в м.Одесі, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, знайшов на землі прозорий полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною бежевого кольору.
Зробивши висновок, що всередині зіп-пакету психотропна речовина, обіг якої обмежено та достовірно знаючи її властивості, обвинувачений ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», не маючи спеціального дозволу, поклав вказаний полімерний зіп-пакет до нагрудної сумки, одягненої на ньому, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, до 10:15 годин 06.04.2026 року, включно, до 19:00 години 08.04.2026 року включно, з метою особистого вживання без мети збуту.
Надалі, 06.04.2026 року, в період часу з 10:15 по 10:20 годину, співробітниками поліції проведено огляд місця події за адресою: м.Одеса, вул.Донецька, навпроти будинку №27, під час якого у обвинуваченого ОСОБА_2 виявлено та вилучено прозорий полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якого обмежено – амфетамін, кількісний вміст якого, згідно з висновком експерта №СЕ-19/116-26/8985-НЗПРАП від 29.06.2026 року, становить 0,231г., що перевищує його невеликий розмір, встановлений Таблицею 1 наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року (у редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 року №634).
Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. 
Відповідно до означеної вище заяви сторони захисту, обвинувачений ОСОБА_2 за участю захисника ОСОБА_4 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачений при цьому повністю й беззаперечно визнав свою винуватість.
З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою провину за висунутою підозрою, що ідентична викладеному в акті обвинуваченню, а будучи допитаним дізнавачем в якості підозрюваного, надав в цілому зізнавальні показання про вчинене ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, та фактичні обставини скоєного кримінального проступку.
Втім, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.
Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, а відтак дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.309 КК України.
Так, з огляду на ч.1 ст.309 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, що карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним та те, що в силу ст.12 КК України скоєне ним відноситься до категорії кримінальних проступків, що мало місце під час дії воєнного стану та військової агресії рф проти України, а також судом враховуються характеризуючі обвинуваченого дані.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинувачений ОСОБА_2 свою провину в інкримінованому діянні визнав повністю; забезпечений місцем реєстрації і проживання на території Миколаївської області, де за час проживання скарг на нього не надходило; перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 ; раніше не судимий та вперше притягається до кримінальної відповідальності; на обліку в КНП «Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня» Первомайської міської ради не перебуває; неодружений та офіційно не працевлаштований.
Комплексність наведених обставин свідчить про певну схильність обвинуваченого  ОСОБА_2 до кримінально-протиправної поведінки, про його небажання займатися суспільно-корисною діяльністю в умовах складного для держави часу – воєнного стану та відсутність у нього легальних джерел доходу, сукупність чого обумовлює неможливість призначення йому таких видів покарання як штраф чи виправні роботи (ст.ст.53, 57 КК України) та одночасно доводять доцільність виправлення обвинуваченого в умовах суспільства.
Разом із тим, за обвинувальним актом, прокурором ОСОБА_3 в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , визначено щире каяття.
Проте, з такою позицією прокурора, суд погодитись не може, оскільки згідно з правовими висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (зокрема, постанова від 22.03.2018 року у справі №759/7784/15-к, від 09.10.2018 року у справі №51-275км17), розкаяння особи передбачає, окрім визнання фактів вчинення злочинів, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у скоєному, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.
При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, викриття протиправності дій обвинуваченого ОСОБА_2 відбулося не у зв`язку з осудом ним своєї поведінки чи з`явленням до відділу поліції із зізнанням або ініціативною і добровільною видачею ним психотропної речовини, не з огляду на намагання обвинуваченого виправити виниклу ситуацію іншим чином, а внаслідок своєчасно вжитих правоохоронним органом відповідних оперативно-розшукових (слідчих) заходів (оглядом місця події з вилученням психотропної речовини).
Незважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_2 своєї провини, відомості, які б підтверджували факт дійсного щирого каяття вказаного обвинуваченого мали знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження, але відповідних доказів на підтвердження означеної обставини до суду не надано і матеріали провадження таких даних не містять.
Отже, за приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , слід віднести визнання ним своєї провини у кримінальному провадженні, а обставин, що обтяжують покарання вказаної особи, як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, не встановлено.
На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги існуючі в матеріалах справи характеризуючі обвинуваченого ОСОБА_2 дані, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд у контексті ст.ст.50, 59-1, 65 КК України доходить висновку про те, що виправлення вказаного обвинуваченого має відбуватися без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді пробаційного нагляду у визначених санкцією ч.1 ст.309 цього ж Кодексу межах, з одночасним покладенням на вказаного обвинуваченого низки відповідних обов`язків, що за переконанням суду є обґрунтованим й достатнім для виправлення зазначеної особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Положення ст.59-1 КК України встановлюють, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосування наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, з одночасним покладенням відповідних обов`язків (ч.ч.1, 2). 
Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а стосовно процесуальних витрат, - в силу вимог ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу. 
Керуючись ст.ст.100, 124-126, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.59-1 КК України, впродовж строку пробаційного нагляду покласти на засудженого ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. 
Згідно зі ст.49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку у виді пробаційного нагляду за засудженим ОСОБА_2 , – покласти на Первомайський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області Міністерства юстиції України.
В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні:
- порошкоподібна речовина бежевого кольору, масою 0.351, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено – амфетамін, кількісний вміст якого становить – 0.231г, та порошкоподібна речовина білого кольору, масою 0.096г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0.084г, які поміщені до сейф-пакету №6693348 та зберігаються у камері сховища речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (упакування ID 3026189563969860, квитанція від 08.07.2026 року), - знищити;
- DVD-R диск білого кольору «MyMedia» об`ємом 4.67gb з відеозаписом з портативного нагрудного відеореєстратору поліцейського від 06.04.2026 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №12026164490000094 (постанова дізнавача сектору дізнання ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 13.04.2026 року), - продовжити зберігати в означених матеріалах.
На підставі ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 5776,32 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави.
Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_2 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також спрямувати до Первомайського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області Міністерства юстиції України та до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - для виконання, в межах їх відповідних повноважень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Пересипський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для обвинуваченого, – у той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1