ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
15.07.2026	Справа № 910/13903/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Приватного акціонерного товариства "МХП" 
до 1) фізичної особи-підприємця Кучерука Назара Миколайовича, 2) ОСОБА_1 
про стягнення 379887,41 грн.
без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "МХП" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Кучерука Назара Миколайовича та ОСОБА_1 , як поручителя, про стягнення солідарно 246 255,16 грн. основного боргу, 24 368,67 грн. інфляційних втрат, 34 811,90 грн. пені та 74 451,68 грн. 30% річних, нарахованих за договором від 11.10.2024 року.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Дана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу-1 рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача-1, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 .
Також, ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу-2 рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місця реєстрації відповідача-2, зазначену в Єдиному державному демографічному реєстрі: 03170, м. Київ, вул. Бетховена, буд. 4.
Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачам.
Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. 
Відтак, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідачів згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Єдиного державного демографічного реєстру за відсутності заяви про зміну їхнього місцезнаходження.
За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Таким чином, відповідачі мали право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.
Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзивів, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 між позивачем (МХП) та ФОП Кучерук Н.М. (Контрагент) укладено Заяву-приєднання до Договору в редакції №2 від 01.06.2022 (в подальшому - Договір), відповідно до п.1.1. якого МХП відповідно до умов цього Договору, розміщеного на сайті МХП за посиланням: https://mhp.com.ua/ru/partners/yurydychna-informatsiya (далі по тексту «сайт МХП») зобов`язується поставити Товар у відповідності до асортименту погодженого сторонами згідно умов даного договору (зокрема невиключний перелік якого, розміщено за посиланням: https://mhp.com.ua/ru/about/nashi-brendi), а Контрагент - прийняти та оплатити Товар згідно умов договору. Додатково відповідно до умов окремих розділів цього Договору виникають та регулюються правовідносини, що стосуються користування правами інтелектуальної власності, комерційної концесії, поруки та оренди. 
Згідно з п. 2.1. Договору ціна по кожному найменуванню і на кожну партію Товару містить у собі податок на додану вартість і визначається на підставі первинних облікових документів на Товар. Ціни погоджуються сторонами за допомогою СЕД (тут та далі по тексту в т.ч. програмні продукти для електронного підписання документів), e-mail або у Специфікаціях чи Прайсах (в т.ч. інших додатках з цінами).Ціна є чинною/зміненою з дати її погодження Контрагентом шляхом підписання Специфікації новою датою (або на наступний календарний день після закінчення, передбаченого чинним законодавством строку на розгляд змін до Договору) або створення нового замовлення у СЕД за новою ціною. 
У пункті 2.2. Договору вказано, що умови оплати встановлюються як повна попередня оплата до моменту відвантаження Товару. МХП має право надавати Контрагенту право відстрочення платежу відповідно до ліміту товарного кредиту. За наявності ЛТК строк погашення (перерахування) боргу на поточний рахунок МХП складає 7 календарних днів з моменту поставки останньої партії Товару (якщо інший строк не погоджено сторонами у СЕД або Специфікації) незалежно від того чи сума боргу перевищує ЛТК. 
Згідно з п. 3.2. Договору одержувана партія Товару вважається зданою МХП і прийнятою Контрагентом: - по якості - відповідно до декларації виробника (посвідчення про якість) під час передачі Товару представнику Контрагента; - по кількості - відповідно до даних, зазначених в товарно-транспортних накладних, видаткових накладних та Актах приймання-передачі (далі по тексту - Акт). Остаточна кількість поставленого Товару визначається згідно до даних, зазначених у відповідних Актах.
25.11.2024 між позивачем та ОСОБА_1 (поручитель) укладено Заяву-приєднання від 25.11.2024 до Договору в редакції №2 від 01.06.2022 (в подальшому - Договір) в частині розділу 9 «Порука». 
У заяві-приєднання вказано, що в порядку та на умовах, визначених Договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання зобов`язань Боржників, які приєдналися до даного Договору (з урахуванням всіх додатків та додаткових угод до них, що укладені між Кредитором та такими Боржниками) та/або раніше укладали з МХП як Кредитором договори, а саме (надалі всі разом іменуються по тексту розділу Договору - «Основне зобов`язання»): Кучерук Назар Миколайович МП/3722307313 від 11.10.2024 року. Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно за своєчасне виконання Основного зобов`язання в обсязі, що складає 770 000,00 грн.
На виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу-1 товар за наступними видатковими накладними: №КВ300683886 від 25.10.2024 на суму 52267,21 грн., №КВ300686920 від 28.10.2024 на суму 57365,63 грн., №КВ300687891 від 29.10.2024 на суму 58762,33 грн., №КВ300689044 від 30.10.2024 на суму 56407,40 грн., №КВ300690431 від 31.10.2024 на суму 56113,06 грн., №КВ300691845 від 01.11.2024 на суму 55577,36 грн., №КВ300694822 від 04.11.2024 на суму 54261,31 грн. До вказаних видаткових накладних надано також акти прийому-передачі продукції та товаро-транспортні накладні.
Водночас, відповідач-1 оплату за товар протягом періоду з 25.11.2024 до 18.08.2025 здійснив частково, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 246 255,16 грн.
У зв`язку з не виконанням зобов`язання позивачем направлено відповідачам претензію №1 від 15.09.2025, що залишена без задоволення.
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).
Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Із матеріалів справи вбачається, що за поставлений товар за видатковими накладними №КВ300683886 від 25.10.2024, №КВ300686920 від 28.10.2024, №КВ300687891 від 29.10.2024, №КВ300689044 від 30.10.2024, №КВ300690431 від 31.10.2024, №КВ300691845 від 01.11.2024, №КВ300694822 від 04.11.2024 відповідач-1 розрахувався частково, заборгувавши таким чином 246 255,16 грн.
Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача становить 246 255,16 грн. та підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.
Крім того, позивачем нараховано на суму боргу 246 255,16 грн. 30% річних у сумі 74 451,68 грн. за період із 04.11.2024 до 06.11.2025, інфляційні втрати в сумі 24 368,67 грн. за період листопад 2024 року - вересень 2025 року, а також 34 811,90 грн. пені за період з 04.11.2024 до 03.05.2025 року.
Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою. 
За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).
Відповідно до пункту 6.3 Договору за прострочення оплати товару (тільки якщо не передплата), а також у випадку порушення термінів перерахування сум штрафів, компенсацій збитків, інших платежів, Контрагент сплачує на користь МХП пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення, а також несе відповідальність встановлену в ст. 625 ЦК України в розмірі 30% річних з простроченої суми за весь час прострочення. Збитки/ штрафи, інші платежі, строк оплати по яким не встановлено Договором, мають бути компенсовані Контрагентом протягом 7 календарних днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги з підтвердженням або з моменту укладення Сторонами відповідного доповнення до Договору.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.
Отже, сторонами в договорі погоджено інший розмір процентів річних, ніж встановлений у частині 2 статті 625 ЦК України. 
Так, ураховуючи період часткового погашення відповідачем-1 основної заборгованості (протягом періоду з 25.11.2024 до 18.08.2025) нараховані позивачем на залишок суми боргу 246 255,16 грн. інфляційні втрати, 30 % річних та пеня не перевищують відповідних сум за розрахунком суду, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню 30% річних у сумі 74 451,68 грн., 34 811,90 грн. пені та інфляційні втрати в сумі 24 368,67 грн.
За статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.
Згідно статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, в яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. 
Отже, присуджена до стягнення заборгованість за договором від 11.10.2024 підлягає стягненню з відповідачів солідарно, у зв`язку з укладенням відповідачем-2 заяви-приєднання від 25.11.2024 до договору від 11.10.2024 в якості солідарного поручителя.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідачів порівну.
Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "МХП" задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Кучерука Назара Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "МХП" (08800, Київська обл., Миронівський район, м. Миронівка, вулиця Елеваторна, будинок 1; ідентифікаційний код 25412361) 246 255 (двісті сорок шість тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 16 коп. основного боргу, 24 368 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят вісім) грн. 67 коп. інфляційних втрат, 34 811 (тридцять чотири тисячі вісімсот одинадцять) грн. 90 коп. пені, 74 451 (сімдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят одну) грн. 68 коп. 30% річних.
Стягнути з фізичної особи-підприємця Кучерука Назара Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "МХП" (08800, Київська обл., Миронівський район, м. Миронівка, вулиця Елеваторна, будинок 1; ідентифікаційний код 25412361) 2388 (дві тисячі триста вісімдесят вісім) грн. витрат зі сплати судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "МХП" (08800, Київська обл., Миронівський район, м. Миронівка, вулиця Елеваторна, будинок 1; ідентифікаційний код 25412361) 2388 (дві тисячі триста вісімдесят вісім) грн. витрат зі сплати судового збору.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова