Дата документу 01.09.2026 | Справа № 554/9180/26
| Провадження № 2/554/4608/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2026 року м. Полтава 
Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: головуючого судді Бугрія В.М., за участю секретаря судових засідань Мазніченко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства «Полтаватеплоенерго», треті особи: Полтавська обласна рада, Головне управління Держпродспоживслужби України в Полтавській області про захист прав споживача, визнання окремих положень договору недійсними та зобов`язати вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
16.06.2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Шевченківський районний суд міста Полтави з позовом до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживача, визнання недійсними: положення пунктів 30, 31, 32 в частині застосування двоставкового тарифу та застосування виконавцем послуг до споживачів (населення), в тому числі, до позивача, підвищених тарифів з 01.12.2021 року та під час дії воєнного стану в Україні;положення пункту 31 Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води в частині застосування до споживачів (населення) в тому числі до позивача, підвищених тарифів з 01.12.21 року та під час дії воєнного стану в Україні; зобов`язати ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надати детальний розрахунок розподілу спожитих ним послуг та здійснити перерахунок плати за послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.12.2021 року до дати ухваленні рішення суду за одноставковим тарифом на послугу з постачання теплової енергії та тарифом на послугу з постачання гарячої води з розміром тарифів, який виконавець послуг/відповідач мав застосовувати до ним станом на 24.02.2022 року.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуги з постачання теплової енергії виконавця послуг відповідача ПОКВТПГ «Полтаватеплоенерго».
В грудні 2021 року у рахунках на оплату за послугу за листопад 2021 року відповідач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» повідомило своїм споживачам про те, що «1 грудня 2021 року набрали чинності нові публічні договори приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води». Повідомлялося, що тексти типових публічних договорів приєднання, вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію було опубліковано 1 жовтня на офіційному сайті підприємства te.pl.ua».
Відповідач вважає цей договір укладений зі споживачами, в тому числі з позивачем.
Позивач вважає, що такі договори мають укладатися з кожним, хто звернуться, шляхом приєднання, при цьому не допускається встановлення будь-яких переваг, прямих чи непрямих обмежень прав споживачів.
Позивач вважає, що 01.12.2021 відбулися зміни істотних умов договору, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» самовільно і протиправно застосувало новий підвищений формат тарифу двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії, що є порушенням законодавства.В нових договорах виконавець послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» самовільно і протиправно застосувало підвищений формат тарифу – двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії, встановлений Постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020, органом, вже не уповноваженим встановлювати тарифи. Відбулося це також всупереч рішенню Полтавської обласної ради, яка своїм рішенням № 286 від 21.10.2021 року відтермінувала застосування встановлених тарифів до кінця опалювального сезону 2021-2022 р.р., у зв`язку із Меморандумом про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань в сфері постачання тепла та гарячої води від 30.09.2021 року. На своєму сайті, відповідач повідомив, що тарифи до кінця опалювального сезону 2021-2022 залишаються на рівні попередніх років, що є фактом введення споживачів в оману та є ознакою нечесної підприємницької практики. 
Також в поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що з 01.05.2022 року під час дії воєнного стану в Україні ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» застосовує в договорах зі своїми споживачами підвищені тарифи всупереч рекомендаціям Уряду, вказаним в постанові КМУ від 29 квітня 2022 року № 502. Підвищені тарифи застосовувалися і продовжують застосовуватися виконавцем послуг всупереч вимог Закону України від 29.07.2022 року № 2479-ІХ, згідно якого забороняється підвищення тарифів протягом дії воєнного стану. Тарифи на комунальні послуги є однією з істотних умов договорів, а тому їх підвищення у період воєнного стану в Україні порушило його права, як споживача комунальної послуги.
Вважає, що умови індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, які ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» вважає укладеними, є явно обтяжливими для нього по причині застосування двоставкового тарифу та підвищення тарифу під час дії воєнного стану. Звертає увагу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2026 року в справі №440/10672/25, яке було залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2026 року та вступило в законну силу.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 22.07.2026 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
10.08.2026 року відповідач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що підприємство не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 .
В обґрунтуванні вказували, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» засновано на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, засновником підприємства є Полтавська обласна рада, власник підприємства територіальні громади сіл, селищ і міст Полтавської області. ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 01 грудня 2021 року співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в тому числі і позивач не повідомили ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про прийняття рішення про вибір моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії . Таким чином з 01 грудня 2021 року між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та позивачем набув чинності публічний договір приєднання на послугу з постачання теплової енергії. Згідно п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Факт приєднання позивача до умов індивідуальних договорів, в тому числі підтверджено оплатами, які проводив споживач, що підтверджується рахунками на оплату послуг, які містять інформацію про проведені позивачем оплати.
Щомісяця ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надсилає споживачам, в тому числі позивачу ОСОБА_1 рахунки на оплату послуг за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, в рахунках за липень 2021 року було проінформовано про порядок вибору моделі організації договірних відносин (рахунок на оплату послуги за липень 2021 року додається).
В рахунку за вересень 2021 року споживачів було повідомлено, що постановами Кабінету Міністрів України №1022 і № 1023 від 08.09.2021 затверджені типові договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які є публічними договорами приєднання. Тексти публічних договорів приєднання та вимоги до якості відповідних послуг згідно з законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо розміщено 1 жовтня 2021 року на офіційному сайті підприємства: te.pl.ua.
В рахунку за листопад 2021 року споживачів було повідомлено, що з 1 грудня 2021 року набрали чинності публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Тексти типових публічних договорів приєднання, вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо опубліковано 1 жовтня 2021 року на офіційному сайті підприємства http://te.pl.ua/.
В рахунку за грудень 2021 року споживачів було повідомлено, що відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори зі споживачами, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, укладаються протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання. Форми типових публічних договорів приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води були затверджені постановами Кабінету Міністрів України №1022 та №1023 від 08.09.2021 і набрали чинності із 1 жовтня 2021 року.
13.01.2022 на офіційному вебсайті підприємства (http://te.pl.ua/publkacyi/novini-pdpriyemstva/2435-poltavateploenergo-nformuye-zgrudnya-2021-roku-zmnivsya-poryadokformuvannya-vartost-nadavanih-pdpriyemstvomposlug.html) було розміщено оголошення про те, що з початку грудня 2021 року у зв`язку із переходом на нові договірні відносини, розрахунок вартості послуг «Полтаватеплоенерго» здійснюється за двоставковим тарифом, встановленим для підприємства НКРЕКП ще рік тому. 1 жовтня 2021 року набули чинності постанови КМУ №1022 та №1023 від 08.09.2021, якими затверджені публічні договори приєднання про надання послуг з теплової енергії та постачання гарячої води. Відповідно до п.3 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори зі споживачами, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, укладаються протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання. З урахуванням вищевикладеного, відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», із 1 грудня 2021 року введено в дію нові договори зі споживачами, про що підприємство інформувало своїх споживачів у рахунках за листопад 2021 року. А отже, із 1 грудня 2021 року для населення для розрахунку вартості наданих послуг застосовуватимуться тарифи на послугу з постачання теплової енергії, затверджені Постановою НКРЕКП (Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) №2269 від 30 листопада 2020 року. Цей тариф є двоставковим. 
Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, що повністю відповідає Типовому договору, є обов`язком споживача.
У випадку коли споживач не скористався своїм правом на вибір моделі договору та не обрав модель договору, з ним укладається індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання, умови яких встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, та який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, тому споживач обмежений у праві зміни умов договору при укладенні цього Публічного договору, оскільки таке обмеження прямо передбачено механізмом його укладення визначеним Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статті 14 Закону (пункт 13 Правил). Типові договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води, затверджені у редакції постанови Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019.
Умови індивідуальних договорів приєднання на послугу з постачання теплової енергії відповідають типовій формі договору, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019. Положення цих договорів в силу норм ст.6 Цивільного Кодексу України є обов`язковими як для споживача так і для виконавця комунальних послуг та сторони не вправі відступити від його змісту та умов.
Щодо визнання недійсним положення пункту 3 типового Індивідуального договору вказує, що згідно п.3 виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному сайті підприємства. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженим органом державної влади або органами місцевого самоврядування. З 2021 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» стало ліцензіатом Полтавської ОДА і з того часу тарифи на теплову енергію для підприємства встановлюються Полтавською обласною радою відповідно до Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869.
Щодо визнання недійсними та несправедливими положень пунктів 30, 31, 32 Індивідуального договору зазначає, що з 01.05.2019 було введено в дію новий Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року, яким змінено систему взаємовідносин між виконавцями комунальних послуг та споживачами, змінено класифікацію послуг, що надаються підприємством, в тому числі послуга з централізованого опалення змінена на послугу з постачання теплової енергії, послуга з централізованого постачання гарячої води - на послугу з постачання гарячої води. Постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води» підприємству ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для потреб населення встановлено двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії. Таким чином, з огляду на нові вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» застосування тарифів на комунальні послуги, передбачені статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які встановлені уповноваженим органом, після 01.05.2019 можливо було виключно при переході на нові договори про надання комунальних послуг. З 01 грудня 2021 року введено в дію нові договори зі споживачами, про що підприємство інформувало своїх споживачів у рахунках за листопад 2021 року, а отже, із 1 грудня 2021 року для населення для розрахунку вартості наданих послуг застосовуватимуться тарифи на послугу з постачання теплової енергії, затверджені Постановою НКРЕКП № 2269 від 30 листопада 2020 року. Цей тариф є двоставковим. Оскільки постанова НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 протиправною і нечинною не визнавалась та у зв`язку з переходом з 01.12.2021 на нові договірні відносини відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,
Вказує, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» правомірно застосувало ці тарифи у розрахунках зі споживачами. На момент набрання чинності індивідуальних публічних договорів приєднання, діяли тарифи встановлені рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021, але у зв`язку з положеннями р. III Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022рр для розрахунків із кінцевими споживачами комунальних послуг (населенням) тарифи, встановлені цим рішенням, застосовувались після завершення опалювального періоду 2021/2022 рр, а саме з 01.05.2022. Звертає увагу, що Постановою НКРЕКП № 1769 від 10.12.2018 установлено тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», яка приймалась в умовах дії Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV. Ці послуги є відмінними від тих, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VII, який було введено в дію з 01.05.2019 та застосовувались у розрахунках зі споживачами у період дії договорів з урахуванням Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та їх типового договору, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Отже, застосування тарифу на послугу з централізованого опалення, встановленого постановою НКРЕКП № 1769 від 10.12.2018 є прямим порушенням нормативно - правових актів та умов діючих індивідуальних публічних договорів приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії.
Стосовно правомірності застосування двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії, як істотної умови індивідуального публічного договору приєднання, зазначає, що відповідно до пункту 47 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги», ліцензіатам, що одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, можуть в установленому порядку встановлюватися двоставкові тарифи на теплову енергію для всіх категорій споживачів. При цьому окремо визначаються умовно-змінна та умовно-постійна частини такого тарифу. Пунктом 32 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, передбачено, що у разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року), зазначеній нормі кореспондує пункт 30 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, який розміщений на офіційному сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (https://te.pl.ua), є публічним договором приєднання та встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення.
Щодо постанови Кабінету Міністрів України № 502 від 29.04.2022 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану», то постанова носить рекомендаційний характер, не містить імперативних правових норм та поширює свою дію виключно на суб`єктів, до повноважень яких належить встановлення тарифів відповідно до законодавства, а отже не може застосовуватись до підприємства.
Щодо порушення вимог Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479-IX від 29.07.2022», який набрав чинності 19.08.2022, то ні на момент застосування (01.12.2021) ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії, встановлених постановою НКРЕКП 2269 від 30.11.2020, ні на момент застосування (01.05.2022) тарифів на послугу з постачання теплової енергії, встановлених рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021 зі змінами, Закон №2479 не набрав чинності. Таким чином, висновки позивача в частині порушень ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» вимог вказаного Закону суперечать принципу незворотності дії нормативно-правового акту у часі, оскільки набрання чинності цим законом відбулось лише 19.08.2022. В подальшому після прийняття рішень Полтавською обласною радою «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підприємству встановлені тарифи, які залишились на рівні тарифів встановлених рішенням Полтавської обласної ради №286 (зі змінами від 09.12.2021), тобто які були установлені Полтавською обласною радою для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в жовтні 2021 року.
Щодо рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2026 по справі 440/10672/25, яке було залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2026, зазначає, що вказаним рішенням суду визнано протиправним та нечинним рішення тридцять третьої сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання від 30.08.2024 № 854 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго», яким було встановлено: - тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій відповідно до додатку № 1, що додається до рішення; -двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів (населення, бюджетні установи, інші споживачі (крім населення), релігійні організації) відповідно до додатку № 2, що додається до рішення; - тарифи на послугу з постачання гарячої води за категоріями споживачів (населення, бюджетні установи, інші споживачі (крім населення), релігійні організації. Наведені тарифи встановлені для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Полтавською обласною радою на період з 01.10.2024 по 30.09.2025 та відповідно до пункту 7 оспорюваного рішення введені в дію з 01.10.2024. З 01 жовтня 2025 року рішення Полтавської обласної ради восьмого скликання від 30.08.2024 №854 втратило чинність на підставі пункту 7 рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2025 №1048. Тарифи, встановлені для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» рішенням Полтавської обласної ради №854 від 30.08.2024, яке втратило чинність з 01.10.2025, встановлені рішенням обласної ради у серпні 2024 року, діяли з 1 жовтня 2024 року до 30 вересня 2025 року. Протягом цього періоду вони були чинними і не були визнані судом незаконними. Водночас тариф, який став предметом судового розгляду в Полтавському окружному адміністративному суді, не застосовується «Полтаватеплоенерго» з жовтня 2025 року, оскільки його дія завершилася ще до ухвалення остаточного судового рішення». Відповідно до п.2 ст.265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Вказує, що Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.05.2026 у справі №380/4648/25 виснував що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Отже, нормативно-правовий акт, визнаний судом протиправним та нечинним, втрачає чинність виключно з моменту набрання законної сили відповідним судовим рішенням (якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом), не має зворотної дії в часі та не передбачає відновлення прав, порушених у період його дії, а лише припиняє таке порушення на майбутнє. Право особи оскаржити нормативно-правовий акт шляхом звернення до адміністративного суду, передбачене частиною третьою статті 264 КАС України, не означає звільнення такої особи від обов`язку виконувати приписи цього акта в період його чинності. Сам факт подання позову про визнання нормативно-правового акта нечинним не зупиняє його чинності та не звільняє учасників відповідних правовідносин від виконання його приписів до моменту втрати ним чинності у порядку, передбаченому частиною другою статті 265 КАС України. У період з 1 жовтня 2024 року до 30 вересня 2025 тариф, що встановлений для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» рішенням Полтавської обласної ради №854 від 30.08.2024 був чинним та відповідно підлягав застосуванню у відносинах між виконавцем послуг і споживачем саме за вказаним тарифом.
Щодо вимоги здійснити перерахунок плати за послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.12.2021 до дати ухвалення рішення суду за одноставковим тарифом на послугу з постачання теплової енергії та тарифом на послугу з постачання гарячої води з розміром тарифів, який виконавець послуг/відповідач мав застосовувати станом на 24.02.2022 зазначає, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» застосовувало у розрахунках зі споживачами наступні тарифи, встановлені уповноваженими органами: 01.12.2021 - 30.04.2022 - двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії встановлений постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 у розмірі: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - 1332,52 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) - 79472,03 грн/Гкал/год (з ПДВ); 01.05.2022-30.09.2022 - двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії встановлений рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021 зі змінами, внесеними рішенням Полтавської обласної ради № 326 від 09.12.2021 без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів у розмірі: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - 1 248,25 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) - 162 986,29 грн/Гкал/год (з ПДВ); 01.10.2022-30.09.2023 - двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії встановлений рішення Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів у розмірі: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - 1248,25 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) - 162986,29 грн/Гкал/год (з ПДВ); 01.10.2023 по 30.09.2024 - двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії встановлений рішенням Полтавської обласної ради № 669 від 28.07.2023, зі змінами, внесеними рішенням № 687 від 26.09.2023 без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів у розмірі: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - 1248,25 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) - 162986,29 грн/Гкал/год (з ПДВ); 01.10.2024 по 30.09.2025 - двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії встановлений рішенням Полтавської обласної ради № 854 від 30.08.2024 без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів у розмірі: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - 1248,25 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) - 162986,29 грн/Гкал/год (з ПДВ). Отже, одноставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води Полтавською обласною радою для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на території м. Полтави та Полтавської області не встановлювався. Таким чином, вимога щодо здійснення перерахунку плати за послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.12.2021 до дати ухвалення рішення суду за одноставковим тарифом на послугу з постачання теплової енергії є необґрунтованою. У відзиві на позовну заяву відповідач просив повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що відповідач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (код ЄДРПОУ 03338030) засновано на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області. Засновником підприємства є Полтавська обласна рада. Власник підприємства територіальні громади сіл, селищ і міст Полтавської області.
Нормативно-правові акти, що регулюють суспільні відносини у сфері житлово-комунальних послуг поділяються на загальні, які впорядковують суспільні відносини в цілому у цій сфері та визначають основні засади їх застосування та спеціальні, які визначають особливості здійснення публічного адміністрування за окремими напрямками.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуг» № 2189-VІІІ предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону №2189 законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Нормами статей 13, 14 Закону №2189 визначено порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку.
Згідно ст.14 Закону № 2189 за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:
індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;
колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;
договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.
Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
01 жовтня 2021 року набрали чинності постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022 та № 1023, якими затверджені типові форми договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно абзацу 2 пункту 3 частини 1 статті 14 Закону 2189 співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).
Суд, надаючи оцінку доводам позивача та запереченням відповідача, виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, саме на позивача покладається обов`язок довести належними та допустимими доказами факт порушення відповідачем його прав, свобод чи законних інтересів, а також наявність правових підстав для застосування обраного ним способу захисту.
Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» при застосуванні тарифів до позивача діяло всупереч чинним на відповідні періоди рішенням уповноважених органів.
Суд встановив, що з 01 грудня 2021 року між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі індивідуальних договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є публічними договорами приєднання. При цьому умови таких договорів відповідають типовим формам договорів, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а можливість їх укладення безпосередньо передбачена Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Сам по собі факт укладення договору приєднання не свідчить про порушення прав споживача, оскільки такий спосіб укладення договору прямо передбачений законом. За змістом статті 634 ЦК України договір приєднання укладається шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а відтак споживач не вправі вимагати зміни окремих його положень поза передбаченим законом порядком.
Щодо доводів позивача про неправомірність застосування двоставкового тарифу з 01 грудня 2021 року суд зазначає, що постановою НКРЕКП № 2269 від 30 листопада 2020 року для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було встановлено двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб населення.
Згідно з пунктом 47 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, для відповідних ліцензіатів може встановлюватися двоставковий тариф на теплову енергію, у складі якого окремо визначаються умовно-змінна та умовно-постійна частини.
Водночас пунктом 32 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, передбачено особливості визначення плати за послугу з постачання теплової енергії у разі застосування двоставкового тарифу.
Таким чином, застосування двоставкового тарифу як способу формування плати за послугу з постачання теплової енергії саме по собі не суперечить чинному законодавству.
При цьому позивачем не надано доказів того, що постанова НКРЕКП № 2269 від 30 листопада 2020 року в частині встановлення відповідного тарифу була скасована, визнана протиправною та нечинною або втратила чинність у встановленому законом порядку на момент її застосування відповідачем.
Посилання позивача на те, що НКРЕКП на момент застосування тарифу була неналежним органом для його встановлення, не можуть бути прийняті судом як самостійна підстава для визнання умов договору недійсними, оскільки питання правомірності нормативно-правового акта про встановлення тарифу підлягає вирішенню у встановленому законом порядку та не може ґрунтуватися виключно на припущеннях сторони.
Суд також відхиляє посилання позивача на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року у справі № 440/10672/25 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2026 року як на підставу для задоволення позову.
Як убачається зі змісту зазначеного судового рішення, предметом адміністративного спору було рішення Полтавської обласної ради № 854 від 30 серпня 2024 року, яким встановлювалися тарифи на період з 01 жовтня 2024 року по 30 вересня 2025 року. Вказане рішення втратило чинність з 01 жовтня 2025 року, тобто до набрання законної сили судовим рішенням у відповідній адміністративній справі. Отже, наведене рішення адміністративного суду не свідчить про протиправність тарифів, які застосовувалися відповідачем у попередні періоди, та не створює правових підстав для автоматичного перерахунку плати позивачу за весь заявлений період.
Крім того, відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, якщо інше не встановлено законом або не зазначено у самому рішенні суду.
Таким чином, судове рішення про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним не може саме по собі бути підставою для висновку про неправомірність застосування такого акта у період, коли він був чинним, якщо інше прямо не встановлено законом або судовим рішенням.
Необґрунтованими є і доводи позивача про порушення відповідачем Закону України № 2479-IX від 29 липня 2022 року «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».
Зазначений Закон набрав чинності 19 серпня 2022 року, у зв`язку з чим його положення не можуть застосовуватися до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності, якщо інше прямо не передбачено законом.
При цьому застосування відповідачем тарифів у період з 01 грудня 2021 року по 30 квітня 2022 року здійснювалося на підставі постанови НКРЕКП № 2269 від 30 листопада 2020 року, а з 01 травня 2022 року — на підставі відповідних рішень Полтавської обласної ради.
Посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2022 року № 502 також не є достатньою правовою підставою для задоволення позову, оскільки з наведених у справі матеріалів не вбачається встановлення цією постановою заборони відповідачу застосовувати тарифи, які були встановлені уповноваженим органом у встановленому законом порядку.
Суд також враховує, що відповідно до частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, а у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Отже, у спірних правовідносинах відповідач не наділений правом самостійно встановлювати тариф на послугу з постачання теплової енергії, а зобов`язаний застосовувати тариф, встановлений компетентним органом.
Матеріалами справи підтверджується, що у різні періоди відповідач застосовував тарифи, встановлені відповідними нормативно-правовими актами та рішеннями уповноважених органів. Доказів самовільного встановлення відповідачем власних тарифів позивачем суду не надано.
Вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок плати за період з 01 грудня 2021 року до дати ухвалення рішення суду за одноставковим тарифом також задоволенню не підлягає.
Як встановлено судом, одноставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на спірний період уповноваженим органом не встановлювався. Відтак суд не вправі визначати інший тариф замість тарифу, встановленого компетентним органом, або зобов`язувати відповідача здійснювати розрахунок вартості комунальної послуги за тарифом, який таким органом не встановлювався.
Крім того, задоволення вимоги про перерахунок передбачало б фактичне встановлення судом іншого розміру плати за комунальну послугу, що виходить за межі повноважень суду та не відповідає визначеному законом порядку державного регулювання тарифів.
Щодо вимог про визнання недійсними окремих положень індивідуальних договорів суд зазначає, що відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
За статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою — третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Разом із тим позивачем не доведено, що положення пунктів 30, 31, 32 індивідуального договору суперечать імперативним нормам законодавства або що при їх включенні до договору були порушені вимоги, встановлені статтею 203 ЦК України.
Зміст оспорюваних положень договору відповідає механізму надання відповідної комунальної послуги та встановленому законодавством порядку визначення плати за неї. Сам факт незгоди споживача із розміром плати або способом формування тарифу не є самостійною та достатньою підставою для визнання відповідних положень договору недійсними.
Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позивачем не доведено порушення відповідачем його прав як споживача, неправомірності застосування відповідачем тарифів у спірний період, а також наявності передбачених законом підстав для визнання недійсними оспорюваних положень договорів.
Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживача, визнання недійсними положень договорів та зобов`язання здійснити перерахунок плати є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
При цьому суд враховує, що відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права або інтересу, однак обраний спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру його порушення та передбаченим законом способам захисту.
З огляду на встановлені обставини суд не вбачає правових підстав для застосування до спірних правовідносин обраних позивачем способів захисту.
Таким чином, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживача, визнання недійсними положень договорів та зобов`язання здійснити перерахунок плати — слід відмовити у повному обсязі.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачував.
Судовий збір за розгляд справи судом необхідно віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства «Полтаватеплоенерго», треті особи: Полтавська обласна рада, Головне управління Держпродспоживслужби України в Полтавській області про захист прав споживача, визнання окремих положень договору недійсними та зобов`язати вчинити дії відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
відповідач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», місцезнаходження 36008, м. Полтава, вул. Польська, 2а, код 03338030;
третя особа Полтавська обласна рада, місцезнаходження м. Полтава, вул. Соборності, 45, код ЄДРПОУ 22530614;
третя особа Головне управління Держпродслужби України в Полтавській області, місцезнаходження м. Полтава, вул. Воскресенський узвіз, 7, код ЄДРПОУ 40358617.

Головуючий суддя В.М. Бугрій