УХВАЛА 
16 липня 2026 року 
м. Київ
справа № 319/1544/15-ц
провадження № 61-8762ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сердюка В. В., 
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2026 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2026 року в провадженні за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»; Акціонерне товариство «ОКСІ Банк»; боржник - ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ: 
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - ТОВ «Цикл Фінанс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача - акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль») на його правонаступника ТОВ «Цикл Фінанс» у виконавчому провадженні щодо боржника, на підставі договору відступлення права вимоги від 18 липня 2024 року № 114/2-71, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» (далі - АТ «Оксі Банк»), а також договору відступлення права вимоги від 18 липня 2024 року № 114/2-71-1, укладеного між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс», відповідно до умов якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором від 20 травня 2008 року № 014/17-25/5396-74, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .
Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2026 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2026 року відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Цикл Фінанс» про заміну стягувача його правонаступником.
Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу місцевого суду, погодився з тим, що відповідно до договорів про відступлення права вимоги від 18 липня 2024 року, відступлення відбулось за кредитним договором № 014/17-25/5396-74 від 20 травня 2008 року, водночас, відповідно до резолютивної частини заочного рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 12 січня 2016 року, з ОСОБА_1 стягнена кредитна заборгованість за кредитним договором 
№ 014/17-25/5518-74 від 10 жовтня 2008 року, а отже заявником не підтверджено правонаступництво права вимоги за договірним зобов`язанням у справі № 319/1544/15-ц.
У червні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Цикл Фінанс» на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2026 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2026 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.
Касаційна скарга мотивована тим, що у справі № 319/1544/15-ц має місце очевидна описка під час ухвалення 12 січня 2016 року заочного рішення місцевим судом, що фактично унеможливлює подальше його примусове виконання.
Водночас заявник вказує, що оскільки він не є учасником справи, позбавлений процесуальної можливості звернутися до суду із відповідною заявою про виправлення описки, хоча суд першої інстанції може з власної ініціативи виправити допущену описку, однак цього не зробив.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень, з огляду на таке.
Судами встановлено, що рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 12 січня 2016 року у справі № 319/1544/15-ц, стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/17-25/5518-74 від 10 жовтня 2008 року в загальній сумі 6 259,40 дол. США, що еквівалентно 135 917,45 грн.
08 лютого 2018 року Куйбишевським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист № 319/1544/15-ц.
Як вбачається з відміток виконавця на виконавчому листі: 26 грудня 2019 року державним виконавцем виконавче провадження закінчено на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; 11 серпня 2020 виконавчий лист на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернутий за заявою стягувача.
Відповідно до постанови начальника відділу Більмацького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гладнєвим Г. А. від 15 квітня 2021 року у ВП № 63207110 про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий лист № 2/319/13/2026, виданий 08 лютого 2018 року Куйбишевським районним судом Запорізької області, повернуто стягувачу за його заявою.
18 липня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-71, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором № 014/17-25/5396-74 від 20 травня 2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .
В свою чергу, 18 липня 2024 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-71-1, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором № 014/17-25/5396-74 від 20 травня 2008 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Заміна сторони виконавчого провадження є різновидом процесуального правонаступництва.
Процедура заміни сторони виконавчого провадження чітко визначена у статті 442 ЦПК України.
Так, згідно з частинами першою та другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
У частині п`ятій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зроблено висновок про те, що правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб, як учасників таких матеріально-правових відносин, у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.
Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на 
будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 вказала, що для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.
Отже, підставою здійснення правонаступництва в процесуальному аспекті є вибуття (заміна) сторони у матеріальних правовідносинах, у тому числі й у відповідному зобов`язанні. 
Вирішення питання заміни сторони її правонаступником (як на будь-якій стадії судового процесу, так і на будь-якій стадії виконання судового рішення) у кожному конкретному випадку здійснюється судом шляхом дослідження та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви.
Для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи, зокрема й сингулярного, суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, факторингу).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, в справі № 319/1544/15-ц суд першої та апеляційної інстанцій, надавши оцінку доказам, наданим ТОВ «Цикл Фінанс» в обґрунтування відповідної заяви, встановили невідповідність номеру та дати кредитного договору, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , зазначеного (договору) в резолютивній частині заочного рішення місцевого суду та в договорах відступлення права вимоги від 18 липня 2024 року, що очевидно впливає на перевірку та встановлення фактичних даних щодо переходу права вимоги до правонаступника стягувача за кредитним договором щодо якого відбулося стягнення в судовому порядку.
Вказане безумовно впливає на висновок суду щодо встановлення факту права вимоги та вчинення процесуальної заміни стягувача його правонаступником у конкретному договірному зобов`язанні, адже в цьому випадку саме на суд першої та апеляційної інстанцій покладається обов`язок перевірки всіх даних (номер договору, дата його вчинення, прізвище боржника, його ініціали) на їх відповідність з метою встановлення достовірних даних, що саме в цьому договірному зобов`язанні відбулося перехід права вимоги до правонаступника стягувача.
Зазначене унеможливлює задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки вказана процесуальна дія не може бути вчинена судом за високою вірогідністю обставин.
При цьому, в цій справі мова не йде про презумпцію дійсності правочину, оскільки ймовірно має місце допущення описки, яка може бути виправлена в порядку статті 269 ЦПК України.
Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, а саме, невідповідність даних кредитного договору, зазначених в заочному рішення місцевого суду та в договорах відступлення права вимоги, щодо якого (кредитного договору) заявник просить здійснити заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони стягувача правонаступником.
Верховний Суд відхиляє аргументи касаційної скарги, що, оскільки ТОВ «Цикл Фінанс» не є учасником справи, тому позбавлений процесуальної можливості звернутися до суду із відповідною заявою про виправлення описки, хоча суд першої інстанції може з власної ініціативи виправити допущену описку, однак цього не зробив, оскільки, як вже було зазначено вище, такі невідповідності даних кредитного договору унеможливлює задоволення заяви про заміну стягувача його правонаступником, при цьому, суд не може керуватися високою вірогідністю обставин.
Отже, оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими, постановлені із додержанням норм права, підстав для їх скасування відсутні.
Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки ґрунтуються на незгоді з обставинами, встановленими судами, зводяться до переоцінки доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами норм права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ТОВ «Цикл Фінанс» на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2026 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2026 року є необґрунтованою.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2026 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 червня 2026 року в провадженні за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»; Акціонерне товариство «ОКСІ Банк»; боржник - ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Н. Ю. Сакара 
О. М. Осіян 
В. В. Сердюк