Справа № 727/9915/26 
Провадження № 3/727/1474/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2026 року     м. Чернівці
Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернівці справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №713402 від 07.07.2026 року, ОСОБА_1 , 07.07.2026 року о 21 год. 06 хв. по вул. Ольги Гузар, 1, у м. Чернівці, керував транспортним засобом Т3 «Tayota Sequoia» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування ТЗ відсторонений.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №713414 від 07.07.2026 року, ОСОБА_1 , 07.07.2026 року о 21 год. 06хв. по вул. Ольги Гузар, 1, у м. Чернівці, керував транспортним засобом Т3 «Tayota Sequoia» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого скоїв наїзд на стоячий ТЗ «Mercedes-Benz E280 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишивши місце ДТП, до якої був причетний.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №713409 від 07.07.2026 року, ОСОБА_1 , 07.07.2026 року о 21 год. 06хв. по вул. Ольги Гузар, 1, у м. Чернівці, керував транспортним засобом Т3 «Tayota Sequoia» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого скоїв наїзд на стоячий ТЗ «Mercedes-Benz E280 CDI» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження осіб постраждалих немає.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце судового розгляду справи, надав письмову заяву, в якій зазначив, що вину в вчиненому не визнає з тих підстав, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення з боку працівників поліції було упереджене ставлення до нього, оскільки він вказував на винуватість інших осіб. Його доводи щодо ДТП та інших обставин не брались до уваги, у зв`язку з чим, він відмовився від будь-яких подальших дій. Ним в межах двох годин з моменту складання щодо нього протоколу пройдено освідчення у лікаря нарколога. Стану сп`яніння у нього не встановлено, а тому просив суд справу адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд зважає на наступне.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Положення ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 09.11.2015 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 розділу 1 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАПогляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
З протоколу серії ЕПР1 №713402 від 07.07.2026 року про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 свою вину не визнає та вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.
Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що події і обставини зазначені в протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП мали місце, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 самостійно прибув до медичного закладу та 07.07.2026 року о 22 год. 40 хв. пройшов медичний огляд у Глибоцькій центральній районній комунальній лікарні, що підтверджується висновком медичного огляду №6 від 07.07.2026 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
Окрім цього, суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що у протоколі ЕПР 1 №713402 від 07.07.2026, який складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що 07.07.2026 о 21:06 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Однак, у поясненнях потерпілого ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП зазначено, що 07.07.2026 о 20:26 відбулось ДТП, а саме: було скоєно наїзд на його автомобіль «Mercedes-Bens» д.н.з. НОМЕР_2 і після чого ОСОБА_1 самовільно залишив місце ДТП. Таким чином, о 21:06 годині, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вже не керував транспортним засобом. 
Сам по собі запис у протоколі про адміністративне правопорушення не є безумовним та достатнім доказом вини особи, а всі сумніви щодо доведеності вини відповідно до ст. 62 Конституції України тлумачаться на користь особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Зі змісту ст. 130 КУпАП вбачається, що об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, не доведений.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності полягає в тому, що правопорушник має, по-перше керувати транспортним засобом, а по-друге - відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів та встановлено судом, ОСОБА_1 визнав факт скоєння ДТП, зокрема, в матеріалах справи мітиться заява потерпілого ОСОБА_3 , схема ДТП, яку ОСОБА_1 не підписано, а отже він не був присутнім під час складання цієї схеми. 
Разом з цим, ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи Висновок Глибоцької центральної районної комунальної лікарні №6 від 07.07.2026 року, згідно з яким у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність саме осіб, які керують транспортним засобом в стані сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення. Наявність складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Верховний Суд у своїй постанові від 18 липня 2019 року у справі №16/5226/16-а погодився із позицією судів попередніх інстанцій, які не прийняли до уваги в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення відеозапис із нагрудних камер працівників поліції зазначивши, що він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
Таким чином, оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які в матеріалах даної справи відсутні, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад даного адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 130 ч. 1 КпАП України, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Отже, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна і тому його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення.
Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого cт. 124 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №713409 від 07.07.2026 року; схемою місця ДТП, яке мало місце 07.07.2026 року; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 ; довідкою про отримання посвідчення водія; відеозаписами з бодікамер працівників поліції.
Аналізуючи зазначені докази, враховуючи характер отриманих автомобілем пошкоджень, місце зіткнення та інші відомості викладені у схемі місця ДТП, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху.
Відповідно до ст. 122-4 КпАП України, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, згідно з п. 2.10 а Правил, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, в тому числі: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №713414 від 07.07.2026 року та письмові пояснення потерпілого, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Cанкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, більш серйозним правопорушенням є правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, а тому відповідно до ст.ст. 36, 122-4, 124, ч. 1 ст.130 КУпАП вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 33-35, 38, 40-1, ст.122-4, ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.
На підставі статті 36 КУпАП України визначити кінцеве стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме: за ст. 122-4 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення. 

Суддя         Слободян Г.М.