ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 р. | Справа № 520/8938/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 (головуючий суддя І інстанції: Панов М.М.) у справі №520/8938/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення №205250005241 від 29.10.2024 відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в переведенні на пенсію відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2024 відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців в розмірі 60% складових заробітної плати визначених в довідках Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області від 09.10.2024 №02-19/111 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідці від 10.10.2024 №02-19/115 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби.
В обґрунтування позову зазначила, що отримувала пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в подальшому неодноразово зверталась до пенсійного органу із заявами про переведення її на пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу». Разом з тим, ГУ ПФУ відмовило їй у переведенні на бажану пенсію. 
Рішенням від 29.10.2024 пенсійний орган відмовив у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» через недоцільність.
Зауважувала, що відповідала всім критеріям, визначеним ст. 37 Закону України «Про державну службу» для отримання спірної пенсії, натомість відмова ГУ ПФУ у її призначенні не ґрунтується на вимогах чинного пенсійного законодавства.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 позов задоволено.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи, що призвело до невірного висновку, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що станом на жовтень 2024 р. у відповідача не було підстав для переведення позивача на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу» з огляду на те, що внаслідок такого переведення розмір її пенсії зменшиться.
Зауважує, що до заяви від 26.08.2024 ОСОБА_1 не додавала довідку від 10.10.2024 № 02-19/115, натомість останню надала лише у листопаді 2024 р. разом із новою заявою про переведення її на спірну пенсію.
В свою чергу, довідка від 10.10.2024 № 02-19/115 не могла бути врахована пенсійним органом під час визначення розміру пенсії ОСОБА_1 , оскільки з неї неможливо встановити за якою посадою визначено відсотковий розмір надбавок, премії та інших виплат за грудень 2023 року та в який спосіб розраховано їх розмір (зокрема чи враховано коефіцієнт збільшення заробітної плати, встановлений КМ України на період воєнного стану).
У зв`язку з цим, ГУ ПФУ зверталось до Чугуївської районної військової адміністрації з проханням надати відповідні роз`яснення видачі довідки від 10.10.2024 №02-19/115 і в разі застосування коефіцієнта 1,5 - надати оновлену довідку на заміну раніше виданої, з огляду на те, що ОСОБА_1 не працювала на державній службі під час ведення воєнного стану.
На вимогу пенсійного органу, Чугуївська РВА направила відповідачу оновлену довідку від 31.01.2025 №02-19/11 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби згідно додатку 6 до Порядку №622 зі змінами, внесеними Постановою №823 станом на 31.12.2023. Також повідомила, що надбавки, премії та інші виплати за грудень 2023 року взяті за посадою керівника апарату Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області. 
Враховуючи, що оновлена довідка містила відомості про надбавки, включення яких не передбачено Порядком видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсії окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 №750, пенсійний орган направив до Чугуївської районної військової адміністрації лист з проханням надати довідку про заробітну плату для призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень зазначеного Порядку на заміну раніше наданої довідки № 02-19/11 від 31.01.2025.
11.03.2025 Чугуївська РВА надала відповідачу оновлену довідку від 11.03.2025 №02-19/20 для призначення пенсії ОСОБА_1 . 
За результатом розгляду оновленої довідки від 11.03.2025 №02-19/20 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». 
При переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» ГУ ПФУ враховано довідку від 09.10.2024 №02-19/111 та довідку від 11.03.2025 №02-19/20.
Наголошує, що на момент розгляду справи в суді, позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням коректних довідок про розмір заробітної плати, що не враховано судом першої інстанції.
Як наслідок, вважає, що підстави для задоволення позову у спосіб, визначений позивачем та судом першої інстанції відсутні.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді Бегунц А.О., П`янова Я.В.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді П`янової Я.В., на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений новий склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді Присяжнюк О.В., Бегунц А.О.
Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримувала пенсію за віком, призначену за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З серпня 2023 р. ОСОБА_1 неодноразово зверталась до пенсійного органу із заявами про переведення її на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", за наслідками розгляду яких отримувала відмови.
26.08.2024 ОСОБА_1 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", до якої додала довідки Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області від 09.08.2024 № 02-19/74 про складові заробітної плати для державного службовця станом на 31.12.2023 та від 15.08.2024 № 02-19/84 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.
За наслідками перевірки наданих позивачем довідок, 12.09.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області направило запит до Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області щодо отримання оновлених довідок про складові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного службовця згідно з пунктом 42 Порядку № 622.
16.10.2024 до пенсійного органу надійшов лист від Чугуївської районної державної (військової) адміністрації Харківської області № 01-33/4961 від 09.10.2024 щодо надання оновленої довідки від 09.10.2024 № 02-19/111 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця на ОСОБА_1 станом на 31.12.2023.
29.10.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням № 205250005241відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії – перехід на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу" у зв`язку з недоцільністю даного перерахунку.
У рішенні також зазначено, що за результатами аналізу наданої ОСОБА_1 заяви від 26.08.2024, доданих до неї документів, в тому числі оновленої довідки від 09.10.2024 та в результаті перерахунку пенсії – перехід на інший вид пенсії встановлено, що розмір пенсії з надбавками складає 9 630,00 грн, що є меншим ніж наразі отримує заявник.
Не погодившись із рішенням пенсійного органу, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" позивачка досягла віку 60 років та мала необхідний стаж, що дає право на призначення відповідного виду пенсії. Водночас, відповідач не надав належної оцінки документам та не врахував наявність у позивача необхідного стажу для призначення пенсії за віком згідно з Законом України "Про державну службу".
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції вважав за можливе зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії згідно з Законом України "Про державну службу" з 01.01.2024 в розмірі 60% складових заробітної плати визначених в довідках Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області від 09.10.2024 №02-19/111 та від 10.10.2024 №02-19/115.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч.1 ст. 10 Закону №1058-ІV).
Умови призначення пенсії за віком визначені у статті 26 Закону №1058-ІV. Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності відповідного страхового стажу, вказаного у цій статті.
Згідно із п. 4-7 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону № 1058-ІV особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, який набрав чинності з 01 травня 2016 року (далі - Закон № 889-VIII).
Згідно з п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України “Про державну службу” від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктом 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з п. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VІІІ, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі -№3723-ХІІ) після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №899-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. 
Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
26.08.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", за наслідками розгляду якої відповідач рішенням № 205250005241 від 29.10.2024 відмовив у перерахунку пенсії у зв`язку із недоцільністю.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що відповідачем не враховано наявність у позивачки стажу роботи на державній службі, необхідного для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
У зв`язку з цим, суд першої інстанції скасував рішення № 205250005241 від 29.10.2024.
Разом з тим, суд першої інстанції залишив поза увагою, що підставою для відмови у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» слугувала недоцільність з огляду на зменшення розміру її пенсії.
При цьому, питання врахування стажу роботи ОСОБА_1 на державній службі під час розгляду її заяви не було спірним та наведені обставини не вказувались нею в якості підстав позову.
Колегія суддів, надаючи оцінку спірному рішенню пенсійного органу зазначає, що за наявності в особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє останній після призначення пенсії, перейти з одного виду пенсії на інший, або звернутись до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за іншим законом. 
Право позивача на вибір пенсії згідно Закону України «Про державну службу», як і право вимагати такого обчислення встановлено законом та не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення. 
Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2021 у справі №520/1972/19.
Крім того, норми Закону №1058-IV не передбачають "недоцільність" як самостійну підставу для відмови у призначенні пенсії за віком чи для переведення на пенсію за віком та не наділяють територіальні органи Пенсійного фонду України повноваженнями на відмову у призначенні чи переведенні на інший вид пенсії "за недоцільністю".
Доводи апелянта щодо відсутності підстав для переведення позивача на бажаний вид пенсії станом на жовтень 2024 р. через те, що у випадку такого переведення розмір її пенсії зменшується колегія суддів вважає такими, що не звільняють пенсійний орган від дотримання вимог чинного законодавства.
Як зазначено вище, Законом №1058-IV не передбачено такої підстави для відмови у призначенні пенсії як "недоцільність", тоді як право вибору виду пенсії належить особі пенсіонеру. 
Враховуючи, що позивач виявила бажання отримувати пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», тому пенсійний орган мав перевірити чи дотримуються нею вимоги (зокрема щодо віку та необхідного стажу) для отримання такого виду пенсії.
З урахуванням наведеного, рішення відповідача від 29.10.2024 не відповідає вимогам пенсійного законодавства, а отже є протиправним та правомірно скасовано судом першої інстанції.
Проте, суд першої інстанції скасував його з помилкових підстав та мотивів.
Щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2024 з урахуванням довідок від 09.10.2024 №02-19/111 та від 10.10.2024 №02-19/11.
За висновками суду першої інстанції, оскільки позивачем дотримано всіх умов для призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу», тому належним способом захисту її прав буде зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.01.2024 в розмірі 60% складових заробітної плати визначених в довідках від 09.10.2024 №02-19/111 та від 10.10.2024 №02-19/115.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, 15.05.2025 пенсійним органом прийнято рішення про переведення ОСОБА_1 з 07.11.2024 на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”, що підтвердужється протоколом призначення пенсії.
Тобто, на час розгляду справи в суді першої інстанції та прийняття судового рішення (січень 2026 р.) позивачку вже переведено на бажаний вид пенсії.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позов в частині зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію позивачу за віком не підлягає задоволенню.
Щодо довідок від 09.10.2024 №02-19/111 та від 10.10.2024 №02-19/11, які за твердженням позивача, з яким погодився суд першої інстанції, мають бути враховані при обчисленні пенсії. 
Колегія суддів зазначає, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком за законом України “Про державну службу” (26.08.2024), прийняття спірного рішення пенсійного органу (29.10.2024) позивачем надавалася лише довідка від 09.10.2024.
Так, при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”, ГУ ПФУ враховано довідки від 09.10.2024 №02-19/111 та від 11.03.2025 №02-19/20.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач також не заперечує наведені пенсійним органом обставини.
Водночас, позивач вказує, що пенсійним органом при переведенні її на інший вид пенсії безпідставно враховано довідку від 11.03.2025 №02-19/20, надану Чугуївською районною військовою адміністрацією Харківської області, а не довідку від 10.10.2024 № 02-19/115.
З цього приводу, колегія суддів зазначає, що предметом спору у цій справі є рішення від 29.10.2024, прийняте за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.08.2024.
Колегія суддів враховує, що як разом із заявою від 26.08.2024 так і до прийняття спірного рішення ОСОБА_1 не надавала довідку від 10.10.2024 № 02-19/115.
Як наслідок, при прийнятті рішення, що є предметом судового розгляду, пенсійний орган не надавав оцінку вищевказаній довідці.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача щодо зобов`язання пенсійний орган призначити їй пенсію з урахуванням довідки від 10.10.2024 № 02-19/115 є такими, що не підлягають задоволенню з огляду на їх передчасність.
Натомість, відмова пенсійного органу у врахуванні вищевказаної довідки при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком у травні 2025 р. колегія суддів вважає такою, що свідчать про новий спір між вказаними сторонами.
Незгода позивача з вищевказаними діями відповідача не позбавляє її права на звернення до суду з відповідним позовом.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 60% складових заробітної плати визначених в довідках Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області від 09.10.2024 №02-19/111 та від 10.10.2024 №02-19/115.
Натомість суд першої інстанції у зв`язку із невірним застосуванням норм матеріального права та неповним встановленням обставин справи, дійшов передчасного висновку для задоволення позову в цій частині у спосіб, заявлений позивачем.
За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до частин 3, 6 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 968,96 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.04.2025.
Враховуючи, що за наслідками апеляційного перегляду, позов задоволено частково, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам в сумі 484,48 грн. (968,96 грн/2) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 у справі №520/8938/25 скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №205250005241 від 29.10.2024 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок). 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя | | В.Б. Русанова
Судді | | А.О. Бегунц   О.В. Присяжнюк