Справа № 515/715/26
Провадження № 2/515/1295/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Дем`янової О.А.,
за участю: секретаря судового засідання Чумаченко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позов мотивований тим, що 31 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі - ТОВ «Аванс Кредит») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 40410-07/2023 в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 7000,00 грн на платіжну картку та зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах та в терміни, визначені Договором.
13 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 13122023 від 13 грудня 2023 року, за умовами якого ТОВ «Аванс Україна» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансового кредиту № 40410-07/2023 від 31.07.2023 року, укладеним із ОСОБА_1 .
Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка становить 65625,00 грн, з яких: 7000,00 грн за тілом кредиту; 58625,00 грн - заборгованість за відсотками.
Враховуючи неможливість вирішення спору у добровільному порядку, позивач просить стягнути з відповідача 65625,00 грн заборгованості за Договором, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн та на оплату правової допомоги у сумі 8 000,00 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 квітня 2026 року, справу передано у провадження судді Дем`яновій О.А.
Відповідно до ухвали судді від 19 травня 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву; витребувано у АТ «Сенс Банк» інформацію: чи належить банківська карта з прихованим номером № НОМЕР_1 - 57xx - xxxx - 9103 відповідачу; чи була успішною транзакція здійснена у період з 31.07.2023 по 05.08.2023 року на банківську картку № НОМЕР_1 - 57xx - xxxx - 9103 в сумі 7000,00 грн. Якщо так, то: чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти 5355 - 57xx - xxxx - 9103; чи проводилася верифікація особи власника банківської карти 5355 - 57xx - xxxx - 9103; чи за цією транзакцією відповідає рахунок власника банківської карти №5355 - 57xx - xxxx – 910. 
08 липня 2026 року на виконання ухвали суду надійшла витребувана інформація (вх. № 5024/26-Вх 08.07.2026).
ТОВ «ФК «Кредит Капітал» у позовній заяві, просило провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, зазначивши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує відносно заочного розгляду справи.
У червні 2026 року до суду повернулась поштова кореспонденція, яка направлялась судом відповідачу (копія ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 травня 2026 року).
Поштова кореспонденція, яка направлялась на адресу відповідача, повернута до суду із відміткою поштової служби «адресат відсутній».
Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Повернення поштової кореспонденції з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», є належним повідомленням учасника справи (постанова Верховного Суду від 13 травня 2024 року у справі № 755/4829/23).
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постанови Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19 та від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (постанова Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18).
Суд виконав обов`язок щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи та приймаючи до уваги практику Верховного Суду, щодо питання оповіщення учасника справи про розгляд справи, вважає, що відповідач у цій справі є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши доказ у справі, суд дійшов до такого висновку.
Судом встановлено, що 31.07.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_2 був підписаний Договір про надання фінансового кредиту № 40410-07/2023, який вчинено із використанням електронного підпису відповідача, разом із Паспортом споживчого кредиту (Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) п. 1.1-1.2 Договору (а.с. 7-18).
За умовами договору позики ТОВ «Аванс Кредит» надало відповідачу кошти в сумі 7000,00 грн шляхом перерахування на платіжну картку № 5355 - 57xx - xxxx - 9103, а останній зобов`язався повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами договору, а саме - 360 днів, тобто до 24.07.2024 року на визначені договором реквізити позикодавця, зі сплатою відсотків: процентна ставка у межах кредитування 2,50 % в день; тип процентної ставки фіксована; періодичність сплати відсотків 25 днів (п.п.1.2, 1.4., 1.5., 1.6 Договору).
У разі, якщо позичальник 24.08.2023 року сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку у розмірі 64,00% на перший платіж (розрахунковий період) відповідно до Графіку платежів (п.п. 1.4.2 п.1.4 Договору).
Перед укладенням цього договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта. Видача кредиту товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу «Інтернет» п. 2.2. Договору.
Даний Договір містить персональні дані відповідача, зокрема, його прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер картки платника податків, номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти - № 5355 - 57xx - xxxx - 9103, а також адресу, номер телефону відповідача.
Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8551, направленим на мобільний телефон позичальника: НОМЕР_2 , що відповідає ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Після підписання Договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений Договором строк.
ТОВ «Аванс Кредит» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредитні кошти. Факт перерахування коштів відповідачу підтверджено довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30 червня 2025 року вих. № 3466_250630114157, відповідно до якої 31.07.2023 року 17:55:09 здійснено переказ на суму 7000,00 грн, маска картки № 5355 - 57xx - xxxx - 9103, номер транзакції в системі іPay.ua 268044659, призначення платежу: зарахування 7000,00 грн на картку НОМЕР_3 та наданою АТ «Сенс Банк» інформацією по рахунку НОМЕР_4 , картка № НОМЕР_5 , за період з 31.07.2023 по 05.08.2023 року (а.с.61).
Крім того, зарахування 31.07.2026 року коштів у сумі 7000,00 грн на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 підтверджується Випискою з рахунка приватного клієнта №086836-2026/0626 розрахунковий період: з 31.07.2023 по 05.08.2023, наданою АТ «Сенс Банк» на виконання ухвали суду від 19.05.2026 року (а.с.62).
Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строки, передбачені Договором.
13 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал», укладено Договір факторингу № 13122023, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит Капітал» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (27зворот-32).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 13 грудня 2023 року до Договору факторингу № 13122023 від 13 грудня 2023 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 в сумі 26425,00 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 19425,00 грн - сума заборгованості по відсоткам (а.с.33).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5.
01.04.2026 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало відповідачу Досудову вимогу, в якій повідомило його про відступлення прав вимоги по заборгованості за кредитним договором до нового кредитора, а також про необхідність виконати зобов`язання та погасити заборгованість (а.с.38).
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_2 за Договором про надання фінансового кредиту № 40410-07/2023 від 31.07.2023 року 65625,00 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 58625,00 грн - сума заборгованості по відсоткам. Даний розрахунок заборгованості по сумі боргу та її складових не відповідають заборгованості, що зазначена у Реєстрі боржників до Договору факторингу № 13122023 від 13 грудня 2023 року (а.с.35-37).
Водночас, відповідно до умов кредитного договору, нарахуваннявідсотків тривало до закінчення встановленого строку кредитування. Таке нарахування є правомірним, оскільки згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в повному обсязі та на тих самих умовах, що існували на момент переходу прав, якщо інше прямо не передбачено договором або законом. Отже, Позивач як новий кредитор набув права вимоги не лише щодо вже існуючої заборгованості, а й щодо відсотків, які продовжують нараховуватися відповідно до первісних договірних умов
Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі.
Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капіталу повному обсязі, то з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2662,40 грн.
Щодо витрат на надання професійної правничої допомоги.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію ордеру на надання правничої допомоги; копію Договору про надання правової допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладеного ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з Адвокатським об`єднанням «Апологет»; Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію Адвокатського об`єднання «Апологет»; Акт наданих послуг № 317 від 10 квітня 2026 року, згідно з яким позивачу було надано правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором № 40410-07/2023 від 31 липня 2023 року у сумі 8 000,00 грн; Детальний опис наданих послуг до Акту № 317 від 10 квітня 2026 року. 
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт (постанова Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22).
Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.
Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Враховуючи на відсутність клопотання відповідача щодо зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, а суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи, то заявлена сума на відшкодування правничої допомоги підлягає до стягнення пропорційно розміру задоволених позовних вимог тобто в повному обсязі у розмірі 8000,00 грн.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» суму заборгованості за кредитним договором №40410-07/2023 від 31.07.2023 у розмірі 65625,00 (шістдесят п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» 8000 (вісім тисяч гривень) грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів вул. Смаль-Стоцького,1, корпус 28;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.А.Дем`янова