Справа № 191/1293/26 
Провадження № 1-кп/191/59/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року        м. Синельникове 
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді        ОСОБА_1 , 
за участі секретаря судового засідання    ОСОБА_2 , 
прокурора         ОСОБА_3 , 
обвинуваченого         ОСОБА_4 ,
захисниці         ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025040000001476 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який одружений, має повну загальну середню освіту, має на утриманні неповнолітнього сина, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним 
22 листопада 2025 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 1,81 %о в крові), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.04.2013 р. належить на праві власності ОСОБА_6 , здійснював рух у темний час доби по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини 18 км. + 350 м., автодороги 0-041609 сполученням «автодорога М-18 - с. Славгород» в Синельниківському районі Дніпропетровської області, проїжджа частина якої має по одній смузі для руху в кожному напрямку з боку с. Бегма в напрямку с.Славгород.
У вищевказаний час, тобто 22 листопада 2025 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, по проїзній частині автодороги 0-041609 сполученням «автодорога М-18 - с.Славгород» в Синельниківському районі Дніпропетровської області у зустрічному напрямку рухався велосипед «Україна», без будь-яких світловідбивних елементів під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння - 2,33% в крові.
Під час руху водій ОСОБА_4 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, рухаючись зі швидкістю не менше ніж 70 км/год, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати вимоги Правил дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, маючи змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не врахувавши дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху автомобіля, внаслідок чого 22 листопада 2025 року о 17 годині 30 хвилин на 18 км.+ 350 метрів автодороги 0-041609 сполученням «автодорога М-18 - с.Славгород» у Синельниківському районі Дніпропетровської області втратив контроль над керуванням автомобілем «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з велосипедом «Україна» під керуванням водія ОСОБА_7 , і подальший виїзд за межі проїзної частини ліворуч.
Своїми діями водій автомобіля «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.1 (а), 2.3(6), 2.9 (а), 12.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:
1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;
1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
2.1.: «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;
п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 2.9.: «Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;
п. 12.1.: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді сукупної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, чисельних синців шкіри, великовогнищевих крововиливів у товщу м`яких покривних тканин голови зліва, масивних субарахноїдальних крововиливів над поверхнею обох скроневих, тім`яних, та потиличних ділянок головного мозку, рідкої крові у просвітках бокових шлуночків мозку. Закритої тупої травми грудної клітки: чисельних переломів ребер зліва та 2-го ребра справа (з ушкодженнями пристінкової плеври, крововиливами у прилеглі м`які тканини), ознаки масивної внутрішньо-плевральної кровотечі за рахунок забоїв і дрібних надривів легень. Закритої тупої травми живота: чисельних, наскрізних розривів селезінки з внутрішньочеревною кровотечею. Численних саден шкіри тулубу з крововиливами у товщі підлеглих м`яких тканин. Чисельних саден та синців шкіри нижніх кінцівок з крововиливами у товщі підлеглих м`яких тканин. Відкритих переломів кісток плеча та передпліччя лівої верхньої кінцівки з рваними ранами. Відкритого перелому обох гомілок з рваною раною шкіри правої гомілки та дефектом шкіри та м`яких тканин лівої гомілки. Закритого перелому лівої стегнової кістки. Вивиху проксимального відділу 1-ї плісеневої кістки лівої стопи. Нерівномірного кровонаповненпя судин внутрішніх органів з переважанням недокрів`я у міокарді, печінки та нирках. Ділянки набряку легень. Ознаки набряку тканини головного мозку і м`яких мозкових оболонок.
Комплекс, встановлених під час експертизи трупу, зовнішніх та внутрішніх тілесних ушкоджень за своїм характером та у своїй сукупності, відноситься до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті (н.2.1.2 - 2.1.3 Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 19.05.1995 р.).
Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 на місці події від сукупної травми тіла у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, закритої тупої травми грудної клітки, закритої тупої травми живота, чисельних відкритих переломів лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, що у своїй сукупності і в перебігу травматичного процесу, ускладнилося розвитком комбінованого шоку, який і являється безпосередньою причиною смерті.

Позиція сторони обвинувачення
Прокурор у судовому засіданні обставини, зазначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі, зазначив, що кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, а винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України є доведеною. 
Відтак, прокурор просила суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, та з урахуванням наявності пом`якшуючої обставини та відсутності обтяжуючих обставин, призначити йому покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 років.

Позиція сторони захисту
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.286-1 КК України, повністю визнав себе винним, щиро розкаялася та пояснив, що 22.11.2025 року приблизно в 17.00-17.30 годин він їхав зі швидкістю 70-75 км/год з роботи з Бегми на Славгород. З`їхав у іншу сторону і збив потерпілого, на якому не було жилетки. Перед цим випив приблизно 2 л пива. Це було десь за годину, перед тим як сів за кермо. У той час вже було темно і потерпілого не бачив. Одразу ж викликав швидку допомогу і поліцію. Перед цією подією, десь за 2 місяці, він був позбавлений права керування транспортними засобами за ст.130 КУпАП. Дружина передавала потерпілим в рахунок відшкодування шкоди одну тисячу доларів США. Дуже шкодує про вчинене, співчуває потерпілим і просить вибачення. Також просив врахувати, що потерпілий також був учасником дорожнього руху, перебував у стані алкогольного сп`яніння та був без розпізнавальних знаків.
Захисниця ОСОБА_5 зазначила, що кваліфікація діяння за ч.3 ст.286-1 КК України стороною захисту не оспорюється, обвинувачений повністю визнає свою вину, щиро розкаюється, дружина обвинуваченого частину шкоди відшкодувала дружині загиблого. Обвинувачений раніше не судимий та характеризується позитивно, на момент вчинення ДТП на утриманні у обвинуваченого перебували син та дружина Крім того, місце ДТП обвинувачений не покинув, а дочекався поліції і швидку допомогу, давав покази, тому просила призначити обвинуваченому покарання нижче нижньої межі покарання.

Позиція потерпілої
Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні 22.11.2025 року їй сказали, що брат загинув. Вона почала телефонувати брату, але відповів їхній дільничний поліцейський ОСОБА_9 і сказав, що, дійсно, її брат загинув. Вони одразу ж поїхали на місце ДТП. Це сталося між селами Славгород і Бегма. Її брат їхав у сторону села Бегма, а обвинувачений був на автомобілі «Жигулі» червоного кольору. Коли вона приїхала, то автомобіль був біля дерева, а її брат також лежав біля дерева. Велосипед брата був зім`ятий. Обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння, так як він не міг навіть сказати як його звати. До цієї події вона знала обвинуваченого, як знав його і її брат. Їй, як потерпілій, ніхто не відшкодовував завдану шкоду. Знає, що дружині загиблого брата кошти давала дружина обвинуваченого, але у якій сумі їй не відомо. 

Щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та досліджені судом докази
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом потерпілої, обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, щодо витрат на проведення експертиз та речових доказів.

Кваліфікація дій обвинуваченої за законом України про кримінальну відповідальність
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразились у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого, суд кваліфікує за ч.3 ст.286-1 КК України. Вказане діяння, згідно із ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Призначення покарання
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, допитавши потерпілу та обвинуваченого й частково дослідивши безпосередньо в судовому засіданні письмові докази, надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст.94 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, враховуючи, що показання обвинуваченого дані ним безпосередньо у судовому засіданні є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та ніким не оспорюються, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.
При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер діяння, форму й ступінь вини, а також дані про особу винного, який хоча раніше і несудимий, але 11.08.2025 року був притягнутий судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) та на нього було накладено стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, являється працездатним, який офіційно непрацевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не встановив.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищенаведене, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відношення винного до скоєного, думку учасників судового розгляду щодо міри покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті з позбавленням права керувати транспортними засобами.
З урахуванням особи обвинуваченого та позиції прокурора щодо призначення покарання, а також того, що обвинувачений, будучи позбавлений права керування транспортними засобами через керування ж транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, для себе жодних висновків не зробив та знову керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства. 
За переконанням суду, саме така міра покарання є законною, обґрунтованою, справедливою, необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення як ним, так і іншими особами кримінальних правопорушень.

Інші питання, що вирішуються судом
У даному кримінальному провадженні наявні документально підтверджені витрати на залучення експертів на загальну суму 10696,8 грн., які в порядку ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді триманні під вартою, який необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна застосовувалися та їх необхідно скасувати.
Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України. 
Цивільний позов не заявлявся. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на десять років.
Строк відбуття основного покарання обвинуваченим ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання 22.11.2025 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4  на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 10696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 80 копійок.
Скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 26.11.2025 року, на тимчасово вилучений в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 22 листопада 2025 року транспортний засіб - велосипед «Україна», що належав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на місці дорожньо-транспортної події.
Скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 26.11.2025 року на тимчасово вилучений в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 22 листопада 2025 року транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 26.04.2013 року Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, належить ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 .
Речовий доказ - велосипед «Україна», що належав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 .
Речовий доказ – контрольний зразок крові ОСОБА_4 , який знаходиться в скляній ємності без номеру та повернутий до КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей» – знищити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя      ОСОБА_1